ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 295, 2001-05-07 12:30

דוד טל: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, הנושא על סדר היום: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי ( (תיקון – תשלום ימי אשפוז להוסטלים לילדים חולי סרטן), של חבר הכנסת מאיר פרוש.

דוד טל: אני מתכבד לארח בוועדה את שר הבריאות, הרב נסים דהן.

דוד טל: אני רוצה לברך את השר, יהי רצון, שבכל אשר יעשה, ייפנה, ישכיל ויצליח.

דוד טל: אדוני השר, כדאי שיידע אדוני, עם כל הכבוד לממשלה – ואני אומר כל ממשלה, שכן הסיעה שלנו הייתה שותפה כמעט בכל הממשלות - אני חושב שהמשקל הייחודי הסגולי של השר יכול לבוא לידי ביטוי כאשר לפעמים הוא מטביע את חוטמו במשרד בניגוד לדעת הממשלה, אולי צריך לשכנע את הממשלה, ולפעמים לא עם הזרם אלא נגד הזרם משום שתמיד הממשלה תחליט שאין כסף.

דוד טל: זה נכון כמעט לכל זמן, גם כאשר לממשלה תהיה יתרת גבייה של 15 מיליארד שקלים, תמיד היא תגיד שאין לה כסף.

דוד טל: אם באותו פרק זמן הייתה מגיעה הממשלה לוועדת העבודה ואומרת, גבינו 15 מיליארד שקל מעבר למה שציפינו, נעביר מתוך זה 200 מיליון שקל לחינוך, 300 מיליון שקל לרווחה, אולי נרחיב את סל התרופות, כל העסק הזה יעלה מיליארד שקל, הייתי אומר, זו גישה נכונה ואחראית, אני לא יכול להתעלם מכך ולכן הוועדה הזאת תרסן את עצמה ותבדוק את הדברים לעומק, שכן יש ממשלה ויש שרים שכאשר יש כסף הם מראים רצון טוב "לפזר" את הכסף בכל מיני דברים חברתיים והם קובעים סדר עדיפות לאומי אחר.

דוד טל: היות ואנחנו לא רואים שזה מתבצע, הוועדה הזאת לשמחתי הצליחה להעביר חוקים, אנחנו לא סבורים שהם חוקים פופוליסטיים, אנחנו סבורים שהם חשובים וצריך לקבוע סדר עדיפות לאומי אחר ואת הנושאים החברתיים צריך להעלות כמה דרגות למעלה.

דוד טל: אני מבקש מאדוני, שיהיה לוועדה לפה ברשות המבצעת ושיקל עלינו כדי שלא נצטרך להגיע חדשות לבקרים להיות בקונפליקט מתמיד ומתמשך עם אנשי האוצר בכל הנושאים שאנחנו חושבים שהם נכונים.

דוד טל: יש נושאים רבים שהם נכונים ואנחנו צריכים לקבוע מה נכון יותר ולמה אנחנו מקצים יותר.

דוד טל: לצורך העניין, אני מקווה שאדוני ייצג אותנו נאמנה, ברוך הבא אדוני השר.

מאיר פרוש: חוק ביטוח בריאות ממלכתי מונה מספר דברים.

מאיר פרוש: פרק ה', מתן שירותי בריאות, סעיף 21, סעיף קטן (א) אומר כלהלן: "קופת חולים תיתן לכל מי שהיא אחראית כלפיו, כאמור בסעיף 3 ג', את כל שירותי הבריאות שלהם הוא זכאי על פי חוק זה, בין בעצמה ובין באמצעות נותני שירותים".

מאיר פרוש: ביקשתי להוסיף אחרי המילה: באמצעות נותני שירותים, "לרבות הוסטלים לילדים חולי סרטן".

מאיר פרוש: אנחנו יודעים בדיוק מה ההוסטלים האלה עושים לאותם חולי סרטן.

מאיר פרוש: בישראל יש ארבעה מרכזים רפואיים המטפלים במכלול הבעיות הרפואיות של ילדים חולי סרטן.

מאיר פרוש: עבור אותם ילדים שמטופלים באותם מרכזים הוקמו הוסטלים על ידי ארגוני התנדבות, שהם לא פחות מאלה הנותני שירותים, אבל הם לא נהנים ולא מקבלים את התמיכה המגיעה להם.

תמר גוז'נסקי: מה הם מבקשים, להכיר בהם כבית חולים, שיקבלו טופס 17?

מאיר פרוש: כבית חולים או כתמיכה מסוימת לכל חולי הסרטן שהם מטפלים בהם.

תמר גוז'נסקי: נותני שירותים, קרי, אם קופת חולים מעסיקה מכון רנטגן פרטי, היא מפנה לשם את החולה ואז היא משלמת לפי הסדר שיש להם עם אותו מכון רנטגן.

תמר גוז'נסקי: מה הבעיה עם ההוסטל?

מאיר פרוש: אני לא יודע אם הבקשה היא, שמי שמחזיק ילד בהוסטל 24 שעות יקבל את אותו סכום שמקבלים כאשר נמצאים בבית חולים, אבל הכוונה היא לסכום מסוים, אני לא יודע להגדיר אותו, אבל סכום כלשהו.

תמר גוז'נסקי: ההוסטל זה לא טיפול רפואי, זה בעצם כמו אשפוז.

תמר גוז'נסקי: הרי הטיפול הרפואי לא נעשה בהוסטל.

מאיר פרוש: אני מציע שאלה שעוסקים בהוסטלים יפרטו איזה טיפול ניתן.

דוד טל: מייד אאפשר לנציגי העמותות להציג את הדברים, אבל לפני כן, השר רוצה להתייחס להצעה.

נסים דהן: אדוני היושב ראש, ראשית לפתיח שכבודו אמר בתחילת הדברים, אני מקבל את הדברים ואשתדל להיות לפה מסביב לשולחן הממשלה ומסביב לדיוני התקציב.

נסים דהן: אני מאוד מקווה שהברכות שכבודו בירך אותי, ילוו אותי ואז יהיה לי סיעתא דשמיא גם להצליח.

תמר גוז'נסקי: ספר לנו, בכמה מתכוונים לקצץ במשרד הבריאות?

נסים דהן: במשרד האוצר יש הצעה לקצץ קיצוץ רוחב בכל משרדי הממשלה בין 2 ל-3 מיליארדי שקלים, כמה מתוך זה ייפול על המשרד, עוד לא ידוע לי בבירור.

נסים דהן: אני לא אומר שאני מתכוון להסכים לקיצוץ או לקצץ בנפש חפצה, אבל כממשלה נקיים את החלטות הממשלה שמתקבלות ברוב דעות, לא תמיד אני חייב להסכים כדי לקיים את מה שייאמר שם, אני יכול לנקוט בצעדים אקוטיים אחרים, אבל דיה לצרה בשעתה.

נסים דהן: לעצם העניין, אדוני יושב ראש הוועדה, גם בגלל השאלה ששאלה חברתי, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, האם אותם הוסטלים רוצים להיכנס לסטטוס של נותני שירותים לקופת חולים, שיתחייבו במסים, בהוצאות ובהתחשבנויות, או שהם רוצים להישאר כעמותות צדקה שהפעילות היא התנדבותית במסגרת עמותה ללא התחשבנות עם שלטונות מס הכנסה.

נסים דהן: גם בגלל שלדעתנו חוק בריאות ממלכתי הוא לא בדיוק הרפסודה שעליה אפשר לעלות כדי לפתור את בעיות ההוסטלים, אני הייתי מציע, להקפיא את הדיון בחוק בשלב זה.

נסים דהן: אני מבקש ממך, אדוני יושב ראש הוועדה - אני מכיר את הרגישות שלך לנושא - לשבת במשא ומתן עם משרד הבריאות, אנחנו נמצא פתרון מחוץ לחוק על מנת שאותם הוסטלים יוכלו לקבל השתתפות בפעילות הברוכה שלהם, לא ניכנס לזה במסגרת חוק כי אם ניכנס לדיון של חוק, אני מתאר לעצמי שגם בעוד 30 שנה לא נסיים עם החוק וההוסטלים האלה לא יקבלו מאומה.

נסים דהן: מכיוון שאותי מעניינת "השורה התחתונה", אדוני יושב ראש הוועדה, אקבל כל מה שתאמר, זו התחייבות לפרוטוקול, תיכנס למשא ומתן עם האנשים שלי, הם אנשים מאוד פתוחים, מאוד רגישים, הם יירצו לסייע ולעזור.

נסים דהן: אני בטוח שעם שיתוף פעולה בין אנשי המשרד לבין הוועדה המכובדת הזאת ואדוני יושב ראש הוועדה, אנחנו נמצא פתרון מכובד לשני הצדדים.

נסים דהן: לדעתי אסור להכניס זאת במסגרת חוק מכיוון שהוא לא הפלטפורמה הנכונה, אם נמשיך עם הרצון להכניס זאת בחוק, אני אומר לכם, הם יראו כסף רק בעוד 30 שנה, את זה אני לא רוצה ובוודאי גם לא אתה, אדוני היושב ראש.

נסים דהן: הייתי מציע בזה לסיים את דיון הוועדה בנושא.

דוד טל: הייתי רוצה לשמוע את ראשי העמותות, חברת הכנסת גוז'נסקי העלתה שאלה - - -

נסים דהן: אם זה במסגרת חוק, השאלה שלה אכן במקום, והם יסתבכו מהעניין, לכן אני מציע, בוא "נרד" מהנושא מייד כי ברגע שהם יתחילו למכור שירותים לקופת חולים, הם סוחרים לכל דבר, יצטרכו לדווח, ניכוי מס במקור, ולא ייראו כסף.

דוד טל: חבר הכנסת פרוש, אתה מוכן לאפשר ליושב ראש הוועדה, בשם הוועדה, לבוא בדברים עם הנהלת המשרד ולנסות למצוא איזשהו פתרון בנושא הזה?

מאיר פרוש: אני מציע שנשמע קודם את העמותות.

מאיר פרוש: כיושב ראש ועדה בוודאי שתוכל לבקש לסיים את הדיון היום בשלב מסוים מבלי שנצביע על ההצעה, אבל בכל זאת, הייתי רוצה לשמוע את נציגי העמותות כי הרי נשאלו שאלות גם על ידי חברת הכנסת גוז'נסקי, נשמע את דבריהם.

נסים דהן: עצה טובה אני נותן לך, "רד מזה".

מידד גיסין: היום אני מייצג את האגודה למלחמה בסרטן.

מידד גיסין: יש לנו בעיה משונה במדינת ישראל, שתפקידים שהמדינה צריכה לבצע, עמותות וולונטריות מבצעות.

דוד טל: אני חושב שזה מבורך.

מידד גיסין: אחרת היה הרבה יותר גרוע.

מידד גיסין: אני לא מוסמך לקבוע את המשך הדיון, אבל אני בהחלט מקבל את עמדתו של שר הבריאות כי אני חושב שפתרון שלא במסגרת החוק יכול להיות פתרון טוב יותר.

תמר גוז'נסקי: איך אתם מממנים את ההוסטלים?

טוביה לוינשטין: אנחנו מממנים רק מתרומות.

נסים דהן: וחסויות.

תמר גוז'נסקי: בכמה ילדים אתם מטפלים?

טוביה לוינשטין: אנחנו מטפלים בכ-2,400 ילדים.

תמר גוז'נסקי: חולי סרטן?

טוביה לוינשטין: לא רק חולי סרטן.

דוד טל: כמה מהם חולי סרטן?

טוביה לוינשטין: אני חושב שכ-300 מתוכם הם חולי סרטן.

תמר גוז'נסקי: מה אתם נותנים להם, שירותי מלון?

נסים דהן: בעיקר את האווירה.

טוביה לוינשטין: שירותי מלון - - -

תמר גוז'נסקי: בעצם, שום דבר שקשור לטיפול רפואי.

טוביה לוינשטין: טיפול רפואי לא, אבל השגחה רפואית – כן.

טוביה לוינשטין: דהיינו, ילד שמגיע לטיפול בבית החולים "הדסה" בירושלים, עבר טיפול בן שלוש שעות, לפני הטיפול ואחרי הטיפול הוא נמצא אצלנו, אנחנו נותנים לו גם את ההשגחה הרפואית, אם צריך סיוע פסיכולוגי - - -

תמר גוז'נסקי: אתם מעסיקים רופאים?

טוביה לוינשטין: אנחנו מעסיקים רופאים, פסיכולוגים, בנות שירות שדואגות לילדים החולים שתהיה להם תעסוקה במשך היום והלילה, למעשה גם עזרה למשפחה.

תמר גוז'נסקי: אין לכם שום סיוע ממשלתי?

טוביה לוינשטין: אין לנו סיוע ממשלתי.

טוביה לוינשטין: כאשר הקמנו את ההוסטל הראשון, הקמנו הוסטל של עשרה חדרים, חשבנו שזה יספיק, אך ההוסטל הזה התמלא מהר מאוד ולמעשה התחילו לישון על הרצפה כי לא היה מקום לישון.

תמר גוז'נסקי: הילדים האלה נחשבים נכים?

טוביה לוינשטין: הילדים האלה נחשבים חולים, לא נכים.

דוד טל: אתמול נפגשתי עם שר העבודה, יחד עם פרופ' נוי ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, כזכור לך, הקמנו ועדה בראשות פרופ' נוי, בנושא של מוגבלות לילדים.

דוד טל: השר הקודם נתן את הסמכתו, אבל היות והתחלף השר, ביקשתי להבהיר לו, שיש התחייבות של השר הקודם.

דוד טל: אני רוצה לומר לך, שהשר לא האמין למשמע אוזניו, שישנם ילדים שנולדים ללא גפיים תחתונות והם לא נקראים נכים.

מידד גיסין: ראינו זאת כאן בוועדה.

דוד טל: נכון, ראינו גם ילדה שמוטת ראש שיושבת על כסא גלגלים, מוגבלת מאוד ולא מקבלת שום גמלה.

דוד טל: המשפחה הזאת מתמודדת יום יום עם קשיים לא נורמליים, אותו הדבר, הילדים הללו שאנחנו מדברים בהם היום, חולי סרטן וגם לא חולי סרטן, המשפחה צריכה סיוע מינימלי כדי לטפל בהם.

דוד טל: אני מקווה מאוד, ששר העבודה לקח על עצמו לבוא בדברים עם אנשי האוצר.

דוד טל: אם את זוכרת, מסקנות הוועדה היו, לקבל הכל כמקשה אחת או לדחות הכל.

דוד טל: מצאנו איזה שהיא דרך, שיעשו זאת בצורה מדורגת לשלוש שנים, כלומר, 90 מיליון שקל יתחלקו ל-30 מיליון, 30 ועוד 30.

דוד טל: אני רוצה לראות שזה אכן מתחיל להיות מיושם כדי להיות עם תקווה שאכן ייצא מזה משהו.

דוד טל: אני חושב שצריך לנסות לעזור למשפחות עד כמה שניתן.

תמר גוז'נסקי: הבעיה כאן היא לא לעזור למשפחה כי יש גורם מתווך שעוזר למשפחה.

תמר גוז'נסקי: המשפחות משלמות?

טוביה לוינשטין: לא.

נסים דהן: עיקר התמיכה של העמותות הללו היא תמיכה נפשית ויצירת האווירה החיובית מסביב לילדים.

נסים דהן: הוכח מדעית, שאווירה נפשית תומכת חיובית תורמת גם לבריאות הפיזית של הילדים.

תמר גוז'נסקי: אין חלוקי דעות בעניין, גם להורים יש הוצאות, הם מפסידים ימי עבודה וכו'.

דוד טל: אם יורשה לי, אני אומר זאת בצניעות רבה, אני לא בא לפאר את מעשיי, לפני כחודש הוזמנתי על ידי אחת העמותות, "הקו המאחד", שעוסקת בבית חולים שניידר, רותמת חיילים לילדים חולי דיאליזה, ששרים להם, מדברים אתם ומביאים בכל פעם חבר כנסת אחר, ליצור אווירה שונה ולהעביר אותם מהייסורים הקשים שהם נמצאים בהם.

דוד טל: אשר על כן, אני מקבל את הצעתו של השר, אנחנו נשוב ונדון בהצעת החוק הזאת אם ההסדר שנגיע אליו לא ייראה ולא יתקבל על דעתכם.

מאיר פרוש: ברור שאני מאמין בכנותו של השר, עצם העובדה שהוא הגיע לדיון בנושא הזה, זה מצביע על רגישותו לעניין.

מאיר פרוש: אני אומר לנו חברי הכנסת, אנחנו יודעים טוב מאוד, שבתקציב 1999 לא היה תקציב לנושא חוק הקולנוע ואז באו חברי הכנסת וחוקקו חוק מיוחד לתמוך בקולנוע.

נסים דהן: הממשלה הפילה זאת בחוק ההסדרים.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שגם אם נחוקק את החוק הזה, יש עדיין מכשולים בפנינו.

מאיר פרוש: אני מקבל את רצון השר לתמוך בנושא, אבל זה לא צריך להפריע כדי לקדם את החוק.

נסים דהן: אני חושב שצריך למצוא פלטפורמה אחרת ולא בתוך מסגרת חוק בריאות ממלכתי כי זה לא נכון.

מאיר פרוש: למה לא?

נסים דהן: כי חוק בריאות ממלכתי לא יכול לתת פתרון לגופים שעיקר עיסוקם הוא מלכ"ר.

נסים דהן: אני מתחיל לעזור בעניין מייד עד שתמצא פלטפורמה אחרת.

ג'ודי וסרמן: הצעת החוק של חבר הכנסת פרוש, הוא מציע לתקן את סעיף 21 ולהוסיף את ההוסטלים כסוג נוסף של נותני שירותים שניתן לשלם עבור שירותי הבריאות שניתנים.

ג'ודי וסרמן: אני חושבת, ששאלה מקדמית שצריך לבחון אותה, ונדמה לי שזה לא מוסדר בחוק, האם סוג השירותים הללו מצוי בסל הבריאות, האם אלה אותם שירותים שקופות החולים חייבים לתת לחולים שלהם?

ג'ודי וסרמן: נדמה לי, שרוב השירותים שניתנים על ידי ההוסטלים לא נכללים היום בסל השירותים.

ג'ודי וסרמן: לכן, הבעיה היא לא להוסיף את ההוסטלים לנותני השירות אלא קודם להרחיב את הסל.

ג'ודי וסרמן: צריך להסתכל על התקציב מחד, אבל מאידך גם על סדרי הקדימויות, האם זה הדבר הראשון שנחוץ להוסיף לסל?

ג'ודי וסרמן: אין לי דעה ערכית בעניין הזה כי מדובר כאן בשאלה מקצועית.

ג'ודי וסרמן: דרישה נוספת, ברגע שזה יתווסף לסל והחוק יקבע שחייבים לתת את השירותים, חייבים לתת זאת לכלל המבוטחים.

ג'ודי וסרמן: זה אומר, לא רק לשניים או לעשרה ההוסטלים שקיימים, אלא כלל המבוטחים מכוח חוק ביטוח בריאות ממלכתי יהיו זכאים לאותם שירותים שנוסיף אותם לסל.

נסים דהן: ואז אולי נצטרך לקיים מכרז.

מאיר פרוש: לפי איזה קריטריונים יינתנו התמיכות?

ג'ודי וסרמן: זה לא עניין של החוק, צריך לבחון זאת.

נסים דהן: המשרד קובע את הקריטריונים.

תמר גוז'נסקי: מאחר ולפי סל הבריאות קופות החולים מחויבות לממן אשפוז, אשפוז כולל גם את החלק המלונאי של האשפוז, לא רק את השירות הרפואי שניתן, אלא גם את השהות בבית החולים, המיטה וכן הלאה, נניח שמדובר בילדים שאם הם לא בהוסטל הם יהיו בבית חולים, השאלה היא, האם אפשר לומר שזה בעצם אשפוז?

תמר גוז'נסקי: היועצת המשפטית אמרה שכאן כרוכה בעיה שלא נכללת בסל, אבל אשפוז כן נכלל בסל, השאלה, האם אפשר להגדיר את ההוסטל כתחליף אשפוז?

נסים דהן: אשפוז הכלול בסל הוא רק אשפוז שמוכרח מכוח הנסיבות, אם שלחו את החולה הביתה, דהיינו, הוא לא מאושפז.

תמר גוז'נסקי: כל ההוסטלים האלה צמודים לבתי חולים, אחרת הם יהיו בבית חולים.

נסים דהן: לא מדובר בזה, מדובר על הוסטלים - - -

תמר גוז'נסקי: כתוב כאן: מניעת אשפוז מיותר.

נסים דהן: כך כתב חבר הכנסת מאיר פרוש.

ג'ודי וסרמן: חלק מזה זה אשפוז.

נסים דהן: אם צריך אשפוז, תסמכי על בתי החולים שהם לא יוותרו על שעה אחת של אשפוז כי הם מקבלים כסף ממשרד הבריאות.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שטובת הילד אומרת, שהוא יהיה במקום אחר.

נסים דהן: אם יכירו זאת כאשפוז, בית החולים לא ישחרר את הילד הזה כי הוא צריך ממני את התקציב עבור אשפוז.

נסים דהן: לא מדובר באשפוז של בית חולים, אם צריך אשפוז, בית החולים לא ישחרר את החולה.

נסים דהן: בית החולים מתוקצב עבור ימי אשפוז.

נסים דהן: ההוסטלים זה מעבר לכל אשפוז שבית החולים מבחינה מקצועית מצא לנכון לאשפז את הילד.

תמר גוז'נסקי: אדוני יודע שלפעמים בית החולים מחזיק אדם בבית חולים שבוע ימים רק בשביל לבצע כמה בדיקות.

נסים דהן: יום אשפוז בבית חולים עולה 1,400 שקל ובית החולים לא יוותר על כך בכל מקרה ובכל מצב.

תמר גוז'נסקי: בית החולים חושב על טובת הילד, לא על הכסף.

נסים דהן: הלוואי.

תמר גוז'נסקי: אנשים מקצועיים נמצאים שם.

ד"ר יצחק ברלוביץ: לאשפוז יש הגדרה בחוק על פי פקודת בריאות העם, ולמעשה, רק מוסדות שיש להם רשיון כבית חולים יכולים לספק שירותי אשפוז.

ד"ר יצחק ברלוביץ: לכן, הגופים האלה הם בפירוש לא גופים שנותנים שירותי אשפוז, הם גופים שנותנים את אותו שירות שיכול אולי לצמצם צורך בימי אשפוז, אבל ההגדרה גם המשפטית וגם הפונקציונלית, זה לא אשפוז.

תמר גוז'נסקי: מה קורה עם חולים סיעודיים שלא מקבלים טיפול רפואי ומוחזקים בבית חולים?

ד"ר יצחק ברלוביץ: לגבי חולים סיעודיים, אם זה במסגרת של מוסד סיעודי, הוא בית חולים לכל דבר ועניין, הוא מקבל רשיון כבית חולים.

תמר גוז'נסקי: למרות שאין שם טיפול רפואי אלא החזקה.

נסים דהן: עצם ההשגחה זה טיפול.

ד"ר יצחק ברלוביץ: הוא נמצא תחת אחריותו של רופא מורשה.

ד"ר יצחק ברלוביץ: כמובן שיש דרישה של כמות מסוימת של אחיות ובעלי מקצוע כאלה ואחרים.

ד"ר יצחק ברלוביץ: כאשר אדם נמצא בבית, גם חולה יכול להיות בבית, כמובן כשהוא בבית, זה לא בית חולים וזה לא נחשב אשפוז.

ד"ר יצחק ברלוביץ: אני לא חושב שיש כאן למישהו ויכוח על עצם נחיצות השירות של הארגונים והמוסדות שמדובר בהם.

ג'ודי וסרמן: האם ההימצאות בהוסטלים מצמצמת ימי אשפוז?

ד"ר יצחק ברלוביץ: ההימצאות בהוסטלים מצמצמת במידה מסוימת בצורך בימי אשפוז.

תמר גוז'נסקי: קופת החולים משלמות אשפוז יום לצורך ביקורת?

ד"ר יצחק ברלוביץ: כאשר אותו חולה מקבל טיפול בבית חולים, הוא מקבל תשלום בהתאם לשירות שהוא מקבל, אם זה שירות אמבולטורי או אם זה במסגרת של אשפוז יום, יש תעריפון במסגרת ההתחייבות.

ד"ר יצחק ברלוביץ: הצורך נוצר קודם כל בגלל בעיות של מרחק.

ד"ר יצחק ברלוביץ: אנחנו מדברים על מוסדות, שהמרחקים די גדולים, המרכזים לטיפול אונקולוגי, במיוחד לילדים, הם די מצומצמים במדינת ישראל, מטבע הדברים אין לנו גם עניין להוסיף כאלה מרכזים, והתוצאה היא, שאותה אוכלוסייה שזקוקה לטיפול יום יומי או בדחיפות גדולה יותר, היא צריכה להגיע ולא ניתן לצפות ממנה שתתחיל עם הנסיעות הללו הלוך ושוב, ישנו צורך שיישארו לאשפוז ולו רק לצורך מלונאות בתוך בית החולים.

ד"ר יצחק ברלוביץ: לכן, המוסדות הללו עונים על צורך רפואי אמיתי.

ד"ר יצחק ברלוביץ: הספק היחיד שלנו, הצורך למצוא זאת במסגרת של חוק ביטוח בריאות ממלכתי כאשר אם זה נכנס למסלול של חוק ביטוח בריאות ממלכתי, מטבע הדברים זה מסוג הנושאים שאנחנו דנים במסגרת הוועדה להרחבת סל השירותים ואז צריך להתחרות עם התרופות והשירותים.

תמר גוז'נסקי: אדוני מציע שמשרד הבריאות ישלם ישירות במקום דרך הקופות?

נסים דהן: יש לנו רעיון שאינו מפותח עד הסוף, תנו ליושב ראש הוועדה לנהל משא ומתן עם השותפים, עם המחותן הראשי, חבר הכנסת פרוש, שיישבו וימצאו פתרון.

ד"ר יצחק ברלוביץ: אנחנו נשב יחד, נבחן את החלופות האפשריות, נשתדל למצוא את החלופה הטובה ביותר שתתאים ותיתן מענה לצרכים של הילדים במגבלות התקציב הקיימות במדינת ישראל.

מידד גיסין: אם מדברים על הוסטלים מהסוג הזה, אי אפשר להתייחס רק לילדים כי יש גם הוסטלים כאלה גם למבוגרים.

תמר גוז'נסקי: וזה לא רק חולי סרטן אלא גם אחרים.

דוד טל: ניתן את דעתנו לזה וגם לזה.

נסים דהן: השוויוניות במדינת ישראל היא נר לרגלינו.

דוד טל: תודה רבה רבותיי, הישיבה נעולה, אני מודה לכם מאוד.