ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 289, 2001-03-26 09:30

דוד טל: אני רוצה להקדים ולומר שאני התוודעתי לנושא עוד לפני כמה שנים, אבל בהמשך למכתב שקיבלתי לפני שלושה-ארבעה חודשים ממשפחה שאני לא רואה אותה כאן, התבקשתי לבדוק את הנושא הזה.

דוד טל: היו לי כמה חילופי מכתבים עם מנכ"ל משרד הבריאות ואני מוכרח לומר שהתוכנית הטלוויזיונית שהייתה בשבוע שעבר הביאה אותי לכלל החלטה להעלות את הנושא הזה ולבדוק האם אנחנו, שאמונים או שצריכים לפקח על הרשות המבצעת, עושים את עבודתנו נאמנה, האם אנחנו תורמים את תרומתנו לאזרחים, והאם הפגיעה של החיסון המשולש בילדים היא כזו גדולה שאולי כדאי שנוציא הנחיות ותקנות, או שר הבריאות יוציא תקנות כאלה ואחרות, כדי לשנות את התקנות אם הן לא ממולאות, או אולי אין תקנות, ועל כך נשמע כאן מנציגי משרד הבריאות.

דוד טל: הייתי רוצה לראות את היקף הנזקים שנגרמים לילדים.

דוד טל: בחומר שקיבלתי אין מספיק נתונים לגבי מספר הנפגעים ואני לא מדבר רק לגבי הפרכוסים וחום גבוה אלא אני מדבר על פגיעה מוחית שזו לדעתי עיקר הבעיה.

דוד טל: יש לי הרושם על פי התרשמות שקיבלתי מהורים לילדים פגועים, שבעצם אף לא אחד מאנשי טיפת חלב העמיד אותם על הסכנה שבחיסון המשולש הזה.

דוד טל: באותה נשימה אני צריך לומר שהחיסון המשולש הזה בעצם מחסן את הרוב הגדול של הילדים ולכן חלק גדול ממחלות דיפטריה, טטנוס, או שעלת בעצם הודברו כמעט לחלוטין, ויתקנו אותי אנשי משרד הבריאות אם זה לא כך, אבל אני לא זוכר ששמעתי על איזושהי מגפה של שעלת או דיפטריה בשנים האחרונות או בכלל בחמישים השנה שאני זוכר את עצמי.

דוד טל: זאת אומרת, צריך לראות זה לעומת זה, את התרומה שיש לחיסון מחד ואת הנזקים האפשריים מאידך והאם אנחנו עושים די ואנחנו מציגים בפני ההורים את כל הסכנות ואת כל ההשלכות שיש לחיסון משולש כזה או אחר והאם הורים צריכים לסבול סבל מתמשך עם ילד שנפגע פגיעה מוחית וכתוצאה מכך החיים אינם חיים, הסבל הוא ארוך, מאוד קשה לשלב את הילד הזה בחיים השגרתיים ובכל מיני מוסדות.

דוד טל: השאלה מדוע אנחנו לא משתמשים בחיסון אולי טוב יותר, חיסון שאין לו השלכות כאלה ואחרות, ואין שום ספק שהוא מצמצם עד למינימום את הפגיעה בילדים.

דוד טל: האם הבעיה היא רק בעיה כספית של כמה מיליוני שקלים שיכולים להעביר אותם מכאן לכאן ולחסוך מהמשפחות הללו והילדים הללו את הנזק המוחי הזה, את הסבל הארוך הזה?

דוד טל: האם משרד הבריאות שקל לשנות את החיסון המשולש הזה ולהכניס חיסון שהוא יותר יקר?

דוד טל: אני מבין שהכל עניין של כסף אבל במקרה הזה אני חושב שגם אם נהיה אכזריים ונראה את הכל דרך החור של הגרוש ונראה עד כמה אנחנו חוסכים למערכת או לא, אני חושב שצריך לשקול מה הנזק וכמה מדינת ישראל בתקציב הלאומי שלה מוציאה על הילדים האלה שהיא צריכה לטפל בהם ולטפל בהם.

דוד טל: אם אני מתעלם מהסבל הגדול שנגרם להורים ולילד, גם אז האם מישהו נתן את דעתו וראה זה מול זה את העלות לעומת התועלת, אם אפשר לומר כך?

דוד טל: האם הדברים האלה נבדקו ומה עושה משרד הבריאות שההורים יודעים זאת?

דוד טל: בתזכיר שהועבר אליי קראתי שיש חלק מההורים שעושים זאת בצורה פרטית.

דוד טל: אני רוצה לקבל דיווחים ונתונים על אחוז ההורים שעושים זאת באופן פרטי ולמה הם עושים זאת באופן פרטי.

דוד טל: האם רק בגלל שיש להם כסף הם מקבלים אמפולה אחרת ותרכיב משולש אחר שהסיכונים בו נמוכים?

דוד טל: כנציג הבית הזה בוועדה הזאת אני סבור שאנחנו צריכים לקבל תשובות ממשרד הבריאות על הנושאים הללו ועל השאלות שהעליתי כדי לנסות ולראות איך אנחנו מצמצמים את הפגיעה בילדים.

דוד טל: הילדים שכבר נפגעו, לצערנו נפגעו, אבל אם אנחנו יכולים לצמצם למינימום, לשאוף לאפס פגיעות בילדים, אני חושב שזה יהיה טוב לחברה בישראל שתקדיש מעט זמן ואולי קצת יותר כסף אבל זה יהיה כדי לצמצמם את הפגיעה בילדים הללו.

אלכס לבנטל: אין בעולם כולו תרופה שהיא יותר בטוחה ויותר יעילה ושיש לה פחות תופעות לוואי כמו חיסונים.

אלכס לבנטל: אין דבר כזה בעולם.

אלכס לבנטל: אי-אפשר להשוות את זה לא לאקמול ולא לכדור נגד כאב ראש ולא לטיפות אף.

אלכס לבנטל: אין דבר כזה בעולם שני לו.

אלכס לבנטל: מדי שנה בשנה מתחסנים בעולם כשניים וחצי מיליארד ילדים בחיסון הזה.

אלכס לבנטל: זה לא מיליון, זה לא שני מיליון, זה לא מאה מיליון וזה לא מיליארד אלא שניים וחצי מיליארד ילדים.

אלכס לבנטל: צריך לעודד משפחות לנושא הזה של חיסונים, שזו הטכנולוגיה הכי בטוחה שיש וזו טכנולוגיה שרק בזכותה ירדנו בשמונה השנים האחרונות מתמותת תינוקות לחצי.

אלכס לבנטל: כמה תביעות אתה חושב הוגשו משנת 1988 ועד היום בנושא הזה?

דוד טל: אני מבקש ממנהלת הועדה לפרסם מודעה בעיתונים בשפות השונות כשהמודעה מופנית לכל ההורים שילדיהם נפגעו בחיסון המשולש, ולומר להם שיש אפשרות לתבוע את מדינת ישראל ואני מבקש שהמודעה תיחתם בשמי כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

אלכס לבנטל: אני רוצה לומר לכם שביום שיהיו בארץ מגיפות של שעלת, כמו שקרה בארצות שהפסיקו את החיסון, אתה תבוא ותקרא לי ותשאל אותי מה עשה משרד הבריאות ואני אגיד לך שבזכות הדיונים האלה הגענו למצב שהחיסון הזה ירד ולכן יש לנו תופעות כאלה ואמיץ לבו בגיבורים, ערום ירוץ ביום ההוא.

אלכס לבנטל: לכן אני חוזר ואני אומר עוד פעם שהחיסון הזה הוא חשוב בצורה בלתי רגילה.

אלכס לבנטל: יש חיסון שהוא טכנולוגיה חדשה.

אלכס לבנטל: אמנם יעילותו קצת קטנה בעשרה אחוז, אבל יש לו יתרון שהוא מוריד כל מיני תופעות לוואי מקומיות כמו חום מקומי.

אלכס לבנטל: זה חיסון שארץ אחרי ארץ בעולם המערבי עוברת אליו.

אלכס לבנטל: ואמנם כל העולם השני והשלישי מקבל את החיסון שמתקבל במדינת ישראל, כולל כרגע אנגליה, צרפת, הולנד ופינלנד, אבל גם הן בלחץ של הקהל, בלחץ של חברות התרופות וכולן יעברו לחיסון החדש.

אלכס לבנטל: החיסון החדש עם תופעות הלוואי היותר מקומיות, הצגנו אותו בסל השירותים שאתה אישרת כאן בכנסת.

אלכס לבנטל: הפרשנות של חוק ביטוח ממלכתי אומרת שאתה יכול להתקדם רק בנושאים ששייכים לקופות החולים שהם מצילי חיים ולא בנושאים של חיסונים.

אלכס לבנטל: אני מקווה שהדבר הזה יעבור ואומר לך שמשרד הבריאות היה מאוד מעונין לקבל את החיסון החדש הזה.

אלכס לבנטל: כל החיסונים בארץ עולים שלושים מיליון שקלים לכל הילדים בארץ, לעומת החיסון החדש שעולה עשרים מיליון שקל לבדו.

אלכס לבנטל: זאת אומרת, שיש כאן עלייה משלושים מיליון לחמישים מיליון שקלים.

אלכס לבנטל: אני מאוד מאוד אשמח לקבל את החיסון הזה בו אנחנו מאוד רוצים.

אלכס לבנטל: אני מקווה שמשרד הבריאות יקבל לשיפור סל השירותים שהוא נותן ולא רק השירותים שנותנות הקופות.

אלכס לבנטל: עדיין התופעות שאתה עומד להציג עכשיו אינן קשורות ולא יהיה שום שיפור בנושא החיסון החדש כי הן לא קשורות לחיסון הזה.

אלכס לבנטל: אנחנו עכשיו נמצאים במצב שהדרישה לחיסון הזה יורדת בתחנות טיפות חלב שלנו בעשרה אחוזים.

אלכס לבנטל: זאת אומרת, יש עשרה אחוז ילדים שאני לא יודע מה קורה להם, או שהם מתחסנים באופן פרטי או הם לא מתחסנים בכלל.

אלכס לבנטל: אם חלקם לא מתחסן בכלל, אנחנו צפויים למגיפה במחלת השעלת בארץ בעתיד הקרוב מאוד.

אלכס לבנטל: הדיונים האלה מבריחים את האנשים מהתחנות שלנו.

דוד טל: מגיפה זו או אחרת בגלל אי-חיסון.

ישראלה רינג: אני לא מכירה את הרופא המכובד הזה, אבל לזכותם של הרופאים האחרים שאני פגשתי בהם שהם רופאים מכובדים מאוד ומאוד מגינים על המדיניות של החיסונים, הם מודים בפה מלא או בחצי פה שהחיסונים חשובים אבל יש בדרך קורבנות ושווה לקחת את הסיכון.

ישראלה רינג: כאן אני שומעת רק כמה הכל נהדר.

ישראלה רינג: אם הכל נהדר, למה על המוצר עצמו רשום שזה יכול לגרום לפרכוסים?

ישראלה רינג: זה כתוב כי ליצרן התחשק לכתוב את זה?

ישראלה רינג: ילדים שנולדו בריאים לחלוטין עם התחלת התפתחות תקינה לחלוטין, עם דיווח מטיפת חלב היקרה שלכם שהכל תקין, שהכל בסדר ושרואים התפתחות תקינה, איך זה קורה שמיד אחרי החיסון הראשון הם מתחילים לפרכס?

ישראלה רינג: אני רוצה להראות לך את התמונות ותוכל לראות שמדובר בילד חמוד שכבר נשען על המרפקים ועשה המון דברים.

ישראלה רינג: לא צריך להיות גאון גדול כדי לזהות את זה.

ישראלה רינג: לצערי הרב את הפיק הזה אני לא ראיתי בעין אלא רק אחרי האשפוז הקשה ראינו את זה בווידאו בבית.

ישראלה רינג: הפיק הזה, הוא ההתחלה.

ישראלה רינג: זה קורה בסדרות, זה קורה אחרי החיסון הראשון.

ישראלה רינג: המנה של החיסון הראשון פוגעת טיפה ברקמת המוח ומתחילה דלקת ברקמת המוח, המנה השנייה של החיסון, אם לא עלית על זה בזמן ונתת את המנה השנייה, היא מחמירה את הדלקת ברקמת המוח ומחמירה את הפרכוסים עד כדי נזק בלתי הפיך.

ישראלה רינג: אם נתת את המנה השלישית, אלוהים כבר יעזור לך.

דוד ברנסקי: תופעת איפיקלספאזם יכולה להיות בקשר עם הרבה דברים ואת רובם אנחנו לא יכולים לאתר.

דוד ברנסקי: הפתגונזה של המחלה לא ידועה.

דוד ברנסקי: האם יש מקרים בהם מתן החיסון היה הטריגר להופעת המחלה ברגע נתון?

דוד ברנסקי: זאת בהחלט אפשרות כי אנחנו יודעים החיסון כמו המחלה עצמה גורם לעליית חום.

דוד ברנסקי: אתם יודעים ששלושה-ארבעה אחוז מהילדים מפרכסים בגלל עליית חום, בגלל דלקת בגרון או באוזניים.

דוד ברנסקי: הילדים האלה בריאים לחלוטין, ללא כל שארית נוירולוגית כלשהו, זו לא אפילפסיה וזה לא שום דבר.

דוד ברנסקי: החיסון גורם לחום באחוז מסוים של המקרים והחום יכול לגרום לפרכוסים.

דוד ברנסקי: מפה לבוא ולומר בהכרח שהחיסון גורם לנזק נוירולוגי קבוע, זה דבר שהוא מאוד מאוד חסר קשר מוכח מבחינה מדעית.

דוד ברנסקי: כדי להיות הגון ולבוא ולומר שיכול להיות מקרים שבהם הקשר הוא קשר סיבתי ממש, מדובר פה במקרים נדירים ביותר בסדרי גודל של למאה אלף, למאתיים אלף, ל300- אלף.

דוד ברנסקי: אני לא מזלזל בזה, מקרה אחד כזה שקורה זה אסון ושבר ואסור לזלזל בו, אבל מצד שני צריך לראות גם מה עומד כנגד.

דוד ברנסקי: אני לא אחזור על דברים שנאמרו אבל יש פרסומים במקומות מסוימים מוגדרים.

דוד ברנסקי: למשל, בוולש, בבריטניה, הפסיקו לחסן בגלל פחדים מהסוג הזה.

דוד ברנסקי: אני לא רוצה לנקוט עמדה ולומר פחדים מוצדקים או לא מוצדקים, זו עובדה, אבל הופיעו מקרים של מוות כתוצאה משעלת.

דוד טל: אני לא בא בהאשמות למשרד הבריאות ובתחילת דבריי אמרתי שצריך לראות גם את התועלת שיש לילדים אחרים לא קורה להם שום דבר, אבל אני לא רואה שבאים להורים האלה ולא אמרו להם שהבן שלהם יכול אולי להיפגע מדברים מסוימים ולכן היא יכולה לשקול מתן חיסון.

דוד טל: היות שאין חוק, כפי אמר דוקטור לבנטל, ומתן החיסון הוא וולנטרי, היא האימא של הילד שלה והיא יכולה להחליט עבור הילד שלה אם היא רוצה או לא רוצה בחיסון.

דוד טל: אני חושב שבקטע הזה אנחנו לא עושים די ולכן כינסתי את ישיבת הוועדה.

מלכה יעל: לגבי הוועדה לחוק נפגעי החיסון.

מלכה יעל: אנשים לא יודעים שקיים חוק כזה ולא יודעים שהם יכולים לתבוע.

מלכה יעל: גם כשהם מגיעים לוועדה הזו הם עוברים ייסורים לא קטנים, כמו שנוכחנו פה, כשמחפשים האם יש קשר סיבתי או אין קשר סיבתי.

מלכה יעל: לפני החיסון הילדה שלי תפקדה, אחרי החיסון הילדה שלי הפסיקה לתפקד.

מלכה יעל: כל הבדיקות שנעשו לגבי הילדה שלי, וזו אותה ילדה אחת באותה סטטיסטיקה – עבורי היא מאה אחוז – היא לא מתפתחת כמו אחותה התאומה והייתה לה את האפשרות להתנהג ולחיות אחרת.

מלכה יעל: כל הבדיקות תקינות לחלוטין.

מלכה יעל: עשינו בדיקת CT, הם נדהמו שהוא תקין.

מלכה יעל: עשינו בדיקת MRI באסותא, אמרו שנלך לעשות בדיקת MRI בהדסה, אבל גם MRI בהדסה הראה שאין שום הפרעה ושהכל בסדר.

מלכה יעל: למעט ה-EG שהראה את ההפרעה וראינו שהילדה לא מתפקדת, כל הבדיקות היו בסדר.

מלכה יעל: הלכו על חתכים מטבוליזם, גנטיקה וכולי, אבל הכל חזר תקין.

מלכה יעל: מדברים כאן על סטטיסטיקה ועל כספים, אבל אותי זה לא מעניין.

מלכה יעל: אותי מעניינת הילדה הזו שיכלה לפרוח ולהתנהג אחרת ולכן באתי לכאן.

יונה אמיתי: לגבי השאלה הראשונה.

יונה אמיתי: מה שקורה הוא שבשנת החיים הראשונה יש את התמותה הגבוהה ביותר בחיים, ואני אני לא מדבר כמובן על הגיל השלישי.

יונה אמיתי: יש את התחלואה הקשה ביותר, את הסיבוכים הקשים ביותר, והרבה דברים קורים בו-זמנית.

יונה אמיתי: ההצעה כפי שהוצעה למשל על-ידי דוקטור רוזנטל בתוכנית "פוליטיקה" אומרת חיים פשוטים, להתחיל את החיסונים אחרי גיל שנה.

יונה אמיתי: אני חושב שבגלל הפרומו החד כל כך שהוגש בצורה בוטה ולא מאוזנת, זה יכול להיתפס ולגרום למפולת בחיסונים.

יונה אמיתי: לו דבר כזה יקרה, לא רק שלא ייתנו את החיסונים אלא תהיה דחייה של גיל החיסון, זה יגרום לאסונות משום ששעלת זו מחלה של תינוקות קטנים.

יונה אמיתי: במשך החיים המקצועיים שלי טיפלתי בעשרות תינוקות בטיפול נמרץ עם שעלת, מחלה עם התקפי כחלון, השחרה, חוסר חמצן, הנשמה ונזק מוחי.

יונה אמיתי: פשוט אסון.

יונה אמיתי: המחלה הזו נמצאת בעלייה.

יונה אמיתי: יש כאן נתונים שלנו שמראים על עלייה דרמטית במספר מקרי מחלת השעלת המתועדים בילדים ובתינוקות כאשר בשנים האחרונות, בשנתיים האחרונות, הקפיצה היא בסדר גודל של פי שלוש-ארבע וזאת בעקבות ההיענות החלקית של הציבור לנושא הזה.

יונה אמיתי: צריך לומר מה האלטרנטיבה.

יונה אמיתי: ממחלת החצבת מתים בעולם מיליון ילדים.

יונה אמיתי: כאן אני חייב להזכיר מה שהזכרתי באזכור קצר, כי דן מרגלית לא נתן לי לדבר יותר, את מה שקרה באנגליה ב1974- שאני חושב שהוא לקח קשה שגם האנגלים הפיקו את המסקנה ואנחנו צריכים להפיק את אותה מסקנה בעקבותיהם.

יונה אמיתי: ב1974- שודרה בבריטניה תוכנית פופולרית ובתוכנית הראו שני ילדים נפגעי מחלה נוירולוגית ונטען שהם נפגעו כתוצאה מחיסון.

יונה אמיתי: בעקבות כך התעורר דיון ציבורי ושרשרת תגובות ואז חלה מפולת בחיסון שעלת בבריטניה וכיסוי החיסון ירד משמונים-תשעים אחוז לארבעים אחוז.

יונה אמיתי: 102 אלף חלו במחלה הזאת, מרביתם ילדים, כולל 36 מקרים לפחות של מוות כתוצאה מאי קבלת החיסון.

יונה אמיתי: באנגליה הסיקו את המסקנה וחזרו לחסן.

יונה אמיתי: עכשיו האנגלים מחסנים בחיסון הזה ובאחוז גבוה מאוד.

יונה אמיתי: לגבי המידע לציבור.

יונה אמיתי: המידע שנמצא כאן בתחקיר שהוגש למשתתפים בדיון הוא לא ניתן רק לצורך הרקע לדיון אלא הוא גם נמסר לציבור "כהאי לישנא".

יונה אמיתי: המידע הזה נמסר.

יונה אמיתי: כמו שאמרתי ביחס לחיסון השעלת, חום גבוה, בערך שלושה אחוז, בכי ממושך וכן הלאה, רפיון, פרכוסים.

יונה אמיתי: כמו שזה נמסר לוועדה, זה נמסר גם לציבור כולו.

יונה אמיתי: ביולוגיה זה לא מתמטיקה.

יונה אמיתי: יש תינוקות בגיל חודשיים שמשקלם הוא שלושה קילו וגם ששה קילו.

יונה אמיתי: יש טווח ובין חודש לחודשיים לא צריך להיות שום הבדל עקרוני.

יונה אמיתי: יש עדיפות לגיל חודשיים מבחינת היכולת של הילד לפתח נוגדנים בצורה יותר נכונה.

יונה אמיתי: אני חייב להציג נתון שהוא המרשים ביותר ולדעתי הוא המכריע בדיון וזה סיכום של מה קרה במדינת ישראל במשך חמישים שנה.

יונה אמיתי: לגבי מה עשה ועושה משרד הבריאות.

יונה אמיתי: מה שאמר דוקטור לבנטל לגבי הסטטוס של החיסון החדש, יש בתוך משרד הבריאות רצון של כולנו לראות את החיסון החדש נכנס לשימוש.

רות זך: אתה שואל מה אנחנו עושים כדי להגביר את המודעות לחיסונים ואני רוצה לומר שאחרי תוכנית כזו ב"פופוליטיקה" בשבוע שעבר, האחיות לא מסוגלות לעמוד בלחץ של הורים, מול החרדות אליהן נכנסים ההורים, בהססנות, הם באים לתחנה ופוחדים לקבל חיסונים והאחיות צריכות להשקיע כל כך הרבה אנרגיה ומאמץ.

רות זך: אני משערת לעצמי שאחרי פרסום של מודעות כאלה בעיתון כמו שאתה רוצה לפרסם, הנפילה תהיה עוד יותר גדולה.

לילך פלג: אני אספר לכם מה יש.

לילך פלג: ההורים האלה הם קומץ קטן.

לילך פלג: אחרי התוכנית הזאת – ומספר הטלפון שלי לא פורסם בטלוויזיה – אנשים חיפשו בנרות, ואני יודעת התקשרו כאן לעוד רבים כי כל כך הרבה הורים שלא ידעו שמץ של דבר על הקרן הזאת שלדעתי היא גם רחוקה מלספק את הצרכים.

לילך פלג: כאימא לשלושה ילדים והרביעי בדרך הלכתי לטיפת חלב עם שלושת ילדיי ומעולם לא אמרה לי אחות טיפת חלב שיתכן שאחרי חיסון יהיו התכווצויות, שיהיו איזה שהן תופעות לוואי מלבד חום.

לילך פלג: מכל המידע שאנחנו אוספים כארגון, ואנחנו מקבלים מידע לא רק על החיסון הזה, אנחנו מקבלים מהורים כל כך הרבה חיסונים על נזקים חיסוניים.

לילך פלג: יושבים כאן הרופאים המכובדים ואומרים שנכון שבסטטיסטיקה צריכים להיות מקרים של נזק נוירולוגי קבוע אבל אין.

לילך פלג: היום אימא מגיעה לטיפת חלב עם הילד שלה.

לילך פלג: רופאי הילדים ואחיות טיפת חלב, יש להם מידע דל ועלוב על מה שיכול לקרות עקב חיסונים.

לילך פלג: יש מקרים שאתה הולך לרופא ילדים עם ילד חולה, אחות טיפת חלב אומרת לא לחסן ורופא הילדים אומר כן לחסן, ואכן מחסנים.

לילך פלג: אפשר לומר שאין נזקים מחיסונים ואפשר להתעלם מהבעיה, אבל העובדות קיימות.

לילך פלג: בכל העולם יש נתונים.

לילך פלג: יש מדינות מערביות מתקדמות ונבונות שהקימו קרנות הרבה יותר מתקדמות מהקיימת במדינת ישראל והן מכירות באלפים רבים של נפגעי חיסונים מדי שנה.

פאול סלייטר: מקרי התכווצויות, ארבעה למאה אלף.

פאול סלייטר: זאת אומרת, עשרים מקרים לשנה.

פאול סלייטר: ההתכווצויות הן לא מחום אלא בלי חום ולאחר מתן חיסון.

פאול סלייטר: זה איום ונורא כשילד מתכווץ וראיתי זאת לא פעם.

פאול סלייטר: לגבי נזק נוירולוגי קבוע - שוב, אין לי את הכלים לדעת אם זה קשור לחיסון או לא כי יש ילדים שסובלים מנזק נוירולוגי קבוע והם לא קיבלו חיסונים – ארבעה למיליון.

פאול סלייטר: זאת אומרת, מקרה אחד לשנתיים בממוצע.

פאול סלייטר: תרשו לי להקריא לכם את החלופה.

פאול סלייטר: מובן מאליו שכל אחד רוצה לתת חיסונים יותר טובים, יותר טהורים, יותר בטוחים ואין מי שלא רוצה לעשות זאת, אבל אני רוצה לתת לכם קצת נתונים על מה היה אצלנו לפני עידן החיסונים.

דוד טל: הוועדה הזו חייבת לפקח על הרשות המבצעת ובמקרה הזה משרד הבריאות ולהרים קול, אם לא צעקה, כדי להאיר את עיני הציבור או את עיני משרד הבריאות.

דוד טל: אם דוקטור לבנטל יתחייב כאן בשם משרד הבריאות שתוך פרק זמן קצר של חודש ימים משרד הבריאות יביא למודעות של ההורים בצורה רחבה, כפי שצריך, ראוי ונכון לעשות את זה, זה משהו אחר.

דוד ברנסקי: דבר ראשון שאתה בעצמך העלית כדרישה ואנחנו כולנו שותפים לה, לתת את החיסון החדיש יותר.

דוד ברנסקי: זה דבר שלכשעצמו יהיה לא רק לתת משהו יותר טוב, אלא גם תהיה לנו כל מערכת הרישום למי לתת ולמי לרשום, זאת מאחר שילדים הולכים לאיבוד היום כי הם מקבלים את החיסון כן או לא על-ידי רופא פרטי.

דוד ברנסקי: מתחיל להיות מצב מסוכן ביותר למערכת ואני מודיע בצער רב שזה עלול לגרום לקריסת תחנות טיפת חלב.

דוד ברנסקי: עזרה בהשגת החיסון החדש היא חשובה מאין כמוה.

דוד ברנסקי: הנקודה השנייה.

דוד ברנסקי: יש פה חוברת שנוסחה על-ידי משרד הבריאות בספטמבר 2000 ואני חושב שהיא חוברת טובה.

דוד ברנסקי: אפשר ברשותך לתת מנדט להסתדרות הרפואית בישראל בשיתוף כמובן עם הקבוצות המקצועיות של המומחים למחלות זיהומיות בילדים, רופאי הילדים, רופאי משפחה, לנסח דבר דומה כדי לענות על הדרישה של מתן מידע מדויק עד כמה שניתן.

יורם בלשר: אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר כאן ועל חשיבות החיסון לכלל הציבור.

יורם בלשר: כרופא ילדים אני ודאי מודע לעניין הזה מאוד מאוד.

יורם בלשר: עם זאת אנחנו בהחלט בעידן שצריך לתת את המידע לציבור, אבל המידע חייב להיות מאוזן.

יורם בלשר: אם המידע לא יהיה מאוזן, אנחנו עלולים לפגוע בבריאות של הילדים כפרטים ובבריאות אוכלוסיית הילדים בצורה כזאת שהנזק יהיה הרבה יותר גדול מהתועלת.

יורם בלשר: לכן אני בהחלט מרים את הכפפה.

יורם בלשר: אני חושב שההסתדרות הרפואית בהסתמך על האיגודים המדעיים שלה, על רופאי הילדים ורופאי מחלות זיהומיות, יתייעצו עם הארגונים ובהחלט אפשר להתייעץ אבל בסופו של דבר המידע צריך להיקבע על-ידי אנשי המקצוע שאחראים על מתן החיסון.

דוד טל: בסדר.

דוד טל: אני מוכן להקפיא את ההודעה שלי לעיתונות בנושא הזה אבל הוועדה שומרת לה את הזכות אם בפרק זמן של חודש ימים – שאני חושב שזה פרק זמן מספיק – ישבו נציגי ההסתדרות הרפואית יחד עם הנציגים של העמותות הוולנטריות בנושא הזה.

דוד טל: אם יגיעו לכלל הבנה בנושא הזה, מה טוב.

דוד טל: אם לא, הוועדה תוציא את ההודעה הזאת לעיתונות כפי שחשבתי לעשות היום.

דוד טל: אני אזום פגישה דחופה עם שר הבריאות כדי שנוכל לקבל איזושהי אינדיקציה לגבי מספר הנפגעים ואז נדע טוב יותר איך לנהוג.

דוד טל: אני רוצה לומר שהדיון הזה תם ולא נשלם אלא אנחנו נשוב ונתכנס כאן, אם יהיו התפתחויות כאלה ואחרות, בנושא הזה.

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: הישיבה נעולה.