ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 286, 2001-03-19 09:30

יאיר פרץ: חברת-הכנסת יהודית נאות, בבקשה.

יהודית נאות: הצעת חוק זו מועלית על ידי בעקבות פניות שהגיעו אלי.

יהודית נאות: מסתבר שעד היום יש גופים, ביניהם גופים ציבוריים וגופים שנתמכים מכספי המדינה, ששואלים את המועמד באיזה קופת חולים הוא חבר, למרות שאין שום רלבנטיות לגבי המועמדות שלו בין כישוריו לתפקיד המסויים לו הוא מועמד לעבודה לבין החברות שלו בקופת חולים זו או אחרת.

יהודית נאות: אם המועמד מתקבל לעבודה, מקובל עלי שהמעביד רוצה לדעת באיזו קופת חולים המועמד חבר, אבל לא לפני שהוא מתקבל לעבודה.

יהודית נאות: מועמדים, כמו למשל, רופאים מחבר העמים לשעבר, שרוצים לעבוד בקופת חולים זו או אחרת, נשאלים באיזה קופת חולים אתה חבר.

יהודית נאות: כישורים כאורטופדים או כרופאי עיניים או כרופא מרדים לא צריכים להיות קשורים לחברותו בקופת חולים.

יהודית נאות: אני רוצה שטופס מועמדות במקום עבודה לא יכלול את השאלה לאיזה קופת חולים אתה שייך?

יאיר פרץ: את מדברת בעיקר על רופאים?

יהודית נאות: לא, מאז שהחוק פורסם הגיעו אלי פניות מהרבה אנשים שהולכים להתראיין, לדוגמה, רשות השידור וכל מיני מקומות עבודה כמו מוסדות להשכלה גבוהה, שבטופס המועמדות שואלים לאיזה קופת חולים אתה שייך?

יהודית נאות: ואנשים רואים בזה אפשרות להפלייה.

יהודית נאות: המידע הזה לא רלבנטי לקבלת המועמד לעבודה ולכן, אני מציעה להוציא את השאלה הזאת מהטופס להגשת מועמדות.

יהודית נאות: דובר על זה בדיון הקודם, וזה בסדר, אבל זה לא שייך באיזה קופת חולים אתה חבר?

יהודית נאות: לא מעניין את המעביד מאיזה קופת חולים המועמד לעבודה יביא את תוצאות הבדיקות.

יהודית נאות: זה יכול להיוודע, אבל זה לא צריך להיות שייך לטופס קבלת עובד לעבודה, כי זה לא רלבנטי לגבי כישורי מועמד לתפקיד.

יהודית נאות: אני חושבת שהשתייכות לקופת חולים זו או אחרת יוצרת אפליה גם בתת-המודע.

יאיר פרץ: איילת זלדין ממשרד העבודה, בבקשה.

איילת זלדין: אנחנו רואים בתיקון המוצע בעיה מאוד גדולה מבחינת הרפואה התעסוקתית וסיכון מאוד גדול לעובדים.

איילת זלדין: יש הסדר מאוד מפורט לגבי בדיקות קבלה לעבודה של מועמדים, המוסדרים בתקנות מס מקביל, שירותי בריאות בעבודה.

איילת זלדין: ההסדר הזה מדבר על כך שבדיקה רפואית של מועמד יכולה להיעשות הן לפי בקשת מעביד והן על פי דרישות כל גוף, כאשר התקנות קובעות את הפרוצדורה שמחייבת מגע בין הקופה לבין המעביד, לצורך קביעה אם יש סיכונים לעובד בתפקיד.

איילת זלדין: הבדיקות נעשות בהתחשב במפעל עצמו ובמקום העבודה.

איילת זלדין: רופא תעסוקתי חייב להיות בקשר עם המפעל כדי לדעת איזה בדיקות המועמד צריך לעבור?

איילת זלדין: אנחנו מחייבים מפעלים כאלה לעשות בדיקות של רמת החומרים באוויר, בדיקות סביבתיות ותעסוקתיות.

איילת זלדין: אם אנחנו יודעים שיש במפעל הזה סיכונים ברמה א', ב', ג', ההתאמה של האדם לתפקיד מורכבת משני נתונים: נתוניו האישיים ונתוני המפעל.

איילת זלדין: כמו שאני מבינה את הצעת החוק, את לא רוצה שהידע לאיזה קופה הוא שייך יגיע למעביד לפני שהוא מחליט אם לקבל אותו.

איילת זלדין: אם זה נכון, אז את תטרפדי את כל הנושא הזה של הבדיקות הרפואיות, כי המעביד חייב לקבל תשובה מהקופה לפני שהוא מחליט, והקופה חייבת לקבל את הסכמת המעביד.

יהודית נאות: הרופא התעסוקתי מכתיב את סוגי הבדיקות שהוא דורש מהמועמד, והוא הולך לקופה שלו ועושה את סוגי הבדיקות האלה, ומביא את המעטפה הסגורה למעביד.

יהודית נאות: מה זה שייך?

איילת זלדין: הוא פותח את המעטפה והוא רואה: קופת חולים כללית.

יהודית נאות: אז מה?

יהודית נאות: זה לא אישי.

איילת זלדין: זה אישי לגמרי.

יהודית נאות: את מדברת על אנשים שעובדים בסביבה שיש בה סיכון בטיחותי מבחינת כימיקלים וכיוצא באלה.

יהודית נאות: מה זה שייך לרופא אורטופד שבא לעבוד בקופת חולים זו או אחרת או לאדם שמתראיין ברשות השידור או אדם שמתראיין באוניברסיטה לתפקיד כזה או אחר?

יהודית נאות: מה זה שייך?

איילת זלדין: הצעת החוק שלך שוללת את זה.

איילת זלדין: את הדבר הזה שמעביד ידע את הקופה בה חבר המועמד שבא להתקבל לעבודה, את הופכת לעבירה פלילית.

יהודית נאות: לא, לא, לא.

יהודית נאות: כתוב בהצעת החוק: מעביד לא יבקש.

יהודית נאות: ...

איילת זלדין: אם נצטרך אחר כך להגיע לתכלית החקיקה, גם לפי מה שאת מציגה בדברי ההסבר, זה שהמעביד לא ידע.

איילת זלדין: אני מציעה שפרופ' לרמן ירחיב ויספר איך התהליך הזה מתרחש.

יאיר פרץ: פרופ' לרמן, בבקשה.

פרופ' יהודה לרמן: אני ראש המרכז לרפואה תעסוקתית בשירותי בריאות כללית.

פרופ' יהודה לרמן: אנחנו נותנים שירותים גם לחברי קופת חולים מאוחדת.

פרופ' יהודה לרמן: אני רוצה להסביר את התהליך.

פרופ' יהודה לרמן: לפי החקיקה שקיימת היום, עוד לפני שמחליטים אם עובד יתקבל לעבודה, חייבים לבדוק קודם אם הוא כשיר לבצע את העבודה.

פרופ' יהודה לרמן: נציגי המשרדים היושבים פה, שירותי בריאות העובד במשרד הבריאות, משרד העבודה, מתערבים בזה כדי שאנשים לא יעבדו בעבודות שיכולות להזיק להם.

פרופ' יהודה לרמן: אני, כרופא תעסוקתי, חייב להיות עם היד על הדופק על מה מדובר, ולא עמדת העבודה הראשונה כמו עמדת העבודה השניה ועמדת העבודה השלישית.

פרופ' יהודה לרמן: זו תפירת עלית של ההחלטה אם האיש מתאים לעבודה.

פרופ' יהודה לרמן: הרבה פעמים אני חייב להיכנס למקום העבודה, ובסופו של דבר, קובע על סמך הממצאים שאני מוצא במקום.

פרופ' יהודה לרמן: אני צריך לקבל את ה- - - הסביבתי הספציפי שמתאים לאותן עמדות עבודה.

פרופ' יהודה לרמן: כל זה מחייב אותי לקשר ישיר עם המעביד.

פרופ' יהודה לרמן: המעביד מקבל את התשובה תוך שבועיים מהתאריך שהמועמד הופנה אלינו, עם הודעה של הקופה שבה הוא נבדק.

פרופ' יהודה לרמן: בוודאי.

יהודית נאות: כמה אנשים, בעת קבלה לעבודה, נשלחים בכלל לבדיקה רפואית אצל רופא תעסוקתי?

חיים כץ: כולם, עד האחרון.

חיים כץ: אני הולך להעביר עכשיו 150 עובדי קבלן לעובדי חוזה, כולם יעברו בדיקה רפואית, מי שלא עובר לא יתקבל, בלי קשר לעבודה עם חומרים מסוכנים כאלה ואחרים, בלי קשר לשום דבר.

איילת זלדין: אלה כללי שירות המדינה.

ג'ודי וסרמן: קודם כל, המעביד צריך לשלוח אותו לקופה עוד לפני שהוא מקבל את התשובה.

יהודית נאות: הבעיה שלי היא שהיום, עדיין, שואלים אדם באיזה קופת חולים הוא חבר.

חיים כץ: את מדברת על סטיגמה שהיתה קיימת פעם שמי שלא היה לו פנקס אדום לא נתנו לו עבודה.

חיים כץ: היום לא משנה באיזה קופת חולים אתה, אתה יכול להיות חבר ההסתדרות לעובדים לאומיים, ולהיות גם חבר ההסתדרות.

חיים כץ: יכול להיות לך פנקס אדום, ויחד עם זאת להיות חבר בעובדים הלאומיים.

יהודית נאות: זו בדיוק הנקודה, אני מסכימה איתך, ולכן אני חושבת שאסור לשאול את השאלה הזאת.

יאיר פרץ: בסופו של דבר, כשהמעביד מקבל את תוצאות הבדיקות, הוא גם ידע באיזה קופת חולים רשום המועמד.

יאיר פרץ: הסיפורים של הפנקס האדום נגמרו.

פרופ' יהודה לרמן: אני ממשיך.

פרופ' יהודה לרמן: אחר כך יש שלב מאוד קריטי והוא השלב שבו לפעמים מוצאים ממצאים כלשהם אצל חלק מאותם עובדים.

פרופ' יהודה לרמן: למשל, אוושה בלב, כבד מוגדל.

פרופ' יהודה לרמן: במקרים כאלה, אנחנו ממשיכים בבירור.

פרופ' יהודה לרמן: היום, המעביד מרים טלפון ושואל: איפה זה עומד?

פרופ' יהודה לרמן: אנחנו אומרים לו, תחכה עוד כמה ימים, יש לנו תשובה.

פרופ' יהודה לרמן: היום יש את הקשר הישיר.

פרופ' יהודה לרמן: מחר הוא יראה ששום דבר לא קורה, הוא ישלח את העובד הביתה.

פרופ' יהודה לרמן: עם הצעת החוק הזו אתם הולכים לנתק את התהליך הזה שהוא הכרחי כדי להגן על העובדים, על המעבידים, וגם על כל התהליך המקצועי הזה.

פרופ' יהודה לרמן: עם הצעת החוק הזו, זה יהיה עורבא פרח.

יהודית נאות: אני מבינה את מה שאתה אומר, אבל אני לא רואה את ההקשר.

יהודית נאות: מה שייכת חברות בקופת חולים לאומית או שירותי בריאות כללית, לערכו של מועמד?

יהודית נאות: ומה זה משנה אם הוא עשה את הבדיקה אצלך או במכבי?

יהודית נאות: אתה רוצה לומר שאתם עושים בדיקה יותר טובה מקופת חולים מכבי?

יהודית נאות: אני רוצה להוריד את התווית הזו של שירותי בריאות כללית לעומת לאומית, לעומת מכבי.

ד"ר עלמא אבני: אין שום תווית.

ד"ר עלמא אבני: עוזי סלנט: החוק קובע שאסור להפלות בענין הזה, אבל מפלים.

ד"ר עלמא אבני: חברת-הכנסת נאות אומרת, שבשאלון שהמועמד מגיש לא יהיה רשום באיזה קופת חולים אתה חבר.

ד"ר עלמא אבני: אין שום קשר למה שדיברו האנשים, משרד העבודה והרווחה, ושירותי בריאות כללית.

ד"ר עלמא אבני: אם צריך לבצע בדיקות כתנאי מקדים לקבלה לעבודה, אז יגידו לו, אדוני, הנה טופס הבדיקות, לך לקופת החולים שלך ותגיד לרופא שם שייצור קשר עם אגף כוח האדם אצלנו.

ד"ר עלמא אבני: איזה אחוז מהאוכלוסיה המועסקת נדרשת לבצע בדיקות לפני קבלתם לעבודה?

חיים כץ: כולם.

חיים כץ: אני באתי ממפעל שמעסיק 15 אלף עובדים, אפילו עובד אחד לא התקבל בלי בדיקות.

חיים כץ: כל המערכת הבטחונית, 100 אלך עובדים, אף אחד לא התקבל בלי בדיקות.

חיים כץ: על מה אתה מדבר?

עוזי סלנט: מה זה שייך אם בטופס המועמדות לא יהיה כתוב באיזה קופת חולים הוא?

עוזי סלנט: אי-אפשר לעשות לו בדיקות באותה קופת חולים שאליה הוא שייך?

עוזי סלנט: חדשות לבקרים אנחנו נתקלים בחברים שלנו שמודיעים לנו על עזיבת החברות במאוחדת בגלל עבודה בקופה אחרת.

עוזי סלנט: חד וחלק.

עוזי סלנט: העובדה שזה לא יירשם בטופס הקבלה, זה לא מבטיח שום דבר, מכיוון שלאחר שהוא מתחיל לעבוד במקום העבודה ידעו לאיזה קופה הוא שייך.

ג'ודי וסרמן: כבר היום,

ג'ודי וסרמן: לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, זו עבירה פלילית.

עוזי סלנט: את לא מבינה שאי-אפשר לאכוף את זה?

עוזי סלנט: גם אי-אפשר להוכיח את זה, זה רק אם אותו עובד מתלונן, ואיזה עובד יתלונן על המעביד שלו?

יאיר פרץ: ברגע שעובד מתקבל לעבודה מפרישים לטובת הקופות סכום כסף שמועבר לביטוח לאומי?

חיים כץ: ביום הראשון שהוא מתקבל המעביד צריך לדעת לאן הוא מעביר את ה-0.7%.

יהודית נאות: אני אומרת שבראיון קבלה לעבודה לא רלבנטי לאיזה קופת חולים הוא שייך.

יהודית נאות: ואף אחד לא ישכנע אותי.

צבי גוטווטר: שמי צבי גוטווטר ואני מרכז נושא בטיחות בהסתדרות.

חיים כץ: באיזה קופת חולים אתה?

צבי גוטווטר: אני מייצג את ההסתדרות, ואני חבר בקופת חולים לאומית.

צבי גוטווטר: זה בשביל לשבור את הסטריאוטיפ.

יהודית נאות: האם נעשית חבר בקופת חולים לאומית לפני קבלתך לעבודה בהסתדרות?

צבי גוטווטר: אמרתי שני מייצג את ההסתדרות, לא אמרתי שאני עובד בהסתדרות.

יהודית נאות: זו הסיבה.

צבי גוטווטר: זו לא הסיבה, יכולתי גם לעבוד בהסתדרות וזה לא היה משנה.

צבי גוטווטר: לעצם הענין, כשקראתי את הפרוטוקול של הישיבה הקודמת, היה נדמה לי שאני חי הרבה שנים אחורה, והמציאות בכל זאת השתנתה.

צבי גוטווטר: נתתי את הדוגמה האישית שלי לפני רגע.

צבי גוטווטר: התייחסו כאן לסעיף 6 לתקנות מס מקביל.

צבי גוטווטר: צריך לזכור שעם חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי בוטל המס המקביל וכל מה שקשור אליו.

צבי גוטווטר: השאירו בתקנות מס מקביל דבר אחד, את הנושא הזה של הבדיקות הרפואיות, ויש גם את סעיף 7 שמדבר על כך שהעובד יחתום על טופס ויתור על סודיות רפואיות.

צבי גוטווטר: מה זה ויתור על סודיות רפואית?

צבי גוטווטר: זה אומר שהוא מפקיד מסמך בידי המעביד שמתיר למעביד ליצור קשר עם קופת החולים, על מנת שיהיה איזה שהוא דו-שיח ביניהם לוודא שלא יקרה משהו שבסוף הדרך יינזק העובד.

צבי גוטווטר: אם היום נבוא ונאמר שהמעביד לא רשאי לשאול באיזה קופת חולים אתה, כלומר, אין טעם לכל הנושא הזה של הוויתור על סודיות רפואית, כי הוא למעשה יוצר את הקשר.

צבי גוטווטר: אז אם היום באים אומרים שאסור לעשות בדיקה אמיתית מקדימה בין המעביד לבין קופת החולים על מנת לוודא שבהמשך לא יהיה נזק לבריאותו של העובד.

צבי גוטווטר: אנחנו מדברים על תהליך שיש בו בני אדם שיכולים להידבר ביניהם ויכולים גם לבדוק.

צבי גוטווטר: זאת אומרת, אפשר לבדוק באמת האם הסכנה שהותרעה עליה באותו נייר היא אמיתית, ואולי אפשר בכל זאת לקבל את העבודה, לא תמיד לא רוצים לקלוט מישהו, לפעמים כן רוצים לקלוט אותו.

יאיר פרץ: חברת-הכנסת נאות, אולי ההצעה שלך היא לרעת העובד?

יאיר פרץ: - - -

יהודית נאות: סליחה?

יהודית נאות: חיים כץ: איך ניסחתם את זה?

יהודית נאות: אפשר לחשוב שאתם בשטח עם העובדים.

יהודית נאות: מתי ראית עובדים?

יהודית נאות: מתי הסתובבת במפעלים?

יהודית נאות: אז כתב לך מישהו מכתב.

יהודית נאות: הסיפור הזה לא קיים בכלל.

יהודית נאות: אני לא מפלגת העבודה.

יהודית נאות: מעולם לא הייתי מפא"י, מה הקטע הזה שלך עם ההסתדרות?

עוזי סלנט: חבר-הכנסת כץ, אני מודיע לך שמי שמתקבל לעבודה בשירותי בריאות כללית, חייב להיות חבר בקופת חולים כללית.

עוזי סלנט: שתדעו לכם שלא מקיימים את החוק.

עוזי סלנט: אני מציע שתקימו ועדת בדיקה ותבדקו מה המצב בקופות החולים.

יאיר פרץ: עוזי, ברגע שעובד מתקבל לעבודה, מקלידים את השם שלו במחשב, ומיד אפשר באיזה קופת חולים הוא חבר.

יאיר פרץ: אז באמת, אנחנו חוזרים אחורה כמה שנים.

יהודית נאות: זו בדיוק הנקודה, אתם לא יודעים כמה מפלים אנשים בקבלתם לעבודה על פי השתייכות לקופת חולים.

יהודית נאות: מטרת החוק הזה לבער את האפליה הזאת.

יאיר פרץ: אבל לא בדרך הזאת תמנעי את האפליה שאת מדברת עליה.

יהודית נאות: אז תגיד לי איך אתה מונע אפליה על בסיס השתייכות לקופת חולים כזו או אחרת?

יאיר פרץ: בהצעת החוק הזו את לא תמנעי את האפליה שאת מדברת עליה.

יאיר פרץ: נקודה.

צבי גוטווטר: בתקנות שהזכרתי יש בתוספת נוסח להצהרה על ויתור על הסודיות הרפואית.

צבי גוטווטר: הנוסח אומר כך: "אני מרשה בזה לרופא הבודק ולכל רופא אחר אשר טיפל בי או מטפל בי, למסור להנהלת קופת חולים, למעבידי ולמפקח עבודה איזורי את מצב בריאותי.

צבי גוטווטר: .. " וכו'.

צבי גוטווטר: ההצהרה הזאת מיועדת לאפשר לקופת החולים שיש לה את ההסטוריה הרפואית של הבן אדם למסור למעסיק פרטים אודות מצב בריאותו.

צבי גוטווטר: יש כאן שני דברים.

צבי גוטווטר: האחד – הרצון להבטיח שלא תהיה שום אפליה לקבלה לעבודה, ומצד שני - לשמור על בריאותה של האוכלוסיה.

צבי גוטווטר: אני מאמין שאף אחד לא רוצה שבגלל חשש לאפליה באיזה שהוא מקום, יעדיף שבן אדם יתקבל לעבודה שהוא לא מתאים לה ובסופו של דבר ימצא את מקומו בבית הקברות.

צבי גוטווטר: אני חושב ששמירה על בריאותו של הפרט שמתקבל לעבודה עומדת לפני החשש שהועלה כאן לגבי אפליה במקום עבודה, שאם זה קיים היום אז מדובר על מספרים קטנים ביותר, אם בכלל.

צבי גוטווטר: כאיש ציבור למדתי לדעת שכשרוצים להשיג משהו מקבלים שלושה טלפונים ואומרים: קיבלתי המון טלפונים.

צבי גוטווטר: יהודית נאות: אתה רוצה למחוק את הדברים הטפשיים האלה מהפרוטוקול?

צבי גוטווטר: אל תחלק ציונים כי אנחנו לא נחלק לך.

צבי גוטווטר: לא חילקתי ציון לאף אחד, וגם לא הפרעתי לאף אחד לדבר.

צבי גוטווטר: אומר כך: מספר האנשים שיכולים להיפגע כתוצאה מההצעה הזאת, גדול לאין ערוך ממספר האנשים שלא יתקבלו לעבודה כי הם חברי קופת חולים X ולא Y.

יאיר פרץ: תודה.

יאיר פרץ: ד"ר עלמא אבני, ראש השירות לבריאות העובד במשרד הבריאות, בבקשה.

ד"ר עלמא אבני: אני רוצה לחזק את מה שנאמר פה על ידי משרד העבודה ופרופ' לרמן מקופת החולים הכללית.

ד"ר עלמא אבני: הנושא הזה של האחריות המוטלת על המעסיק לשלוח את העובדים לבדיקות רפואיות לפני שהעובד מתחיל לעבודה, כדי לראות את רמתו גם מבחינת הבריאות לעבודה שמדובר עליה, הוא נושא מאוד חשוב ולקח הרבה מאוד זמן ומאמצים, לכל העוסקים בבריאות העובד במדינת ישראל, כדי להגיע ליישום המחוייבות הזאת על ידי המעסיקים.

ד"ר עלמא אבני: לכן, אני מאוד מבקשת שלא לקבל את הצעת החוק שבאה להקשות על הפרוצדורה הזאת.

ד"ר עלמא אבני: כפי שהבהירו פרופ' לרמן ועורכת-הדין זלדין, הקשר הזה של ביצוע האחריות הזאת, לא באה תשובה, כן באה תשובה, האיש הלך לבדיקות, האיש לא הלך לבדיקות, כל זה באחריות המעביד, ואנחנו מעוניינים שהמעביד יהיה בקשר ישיר עם קופת החולים.

ד"ר עלמא אבני: חבל מאוד, אם הקשר הזה יתבטל, וזה עלול לפגוע בבריאותו של העובד, כמו שאמר פה צבי, בגלל החשש לאפלייה בקבלת העבודה.

ד"ר עלמא אבני: ההתרשמות שלי, שהיום, במדינת ישראל זה באמת דבר לא רלבנטי אולי זה היה פעם בתקופת הפנקס האדום, אבל היום זה נגמר.

יהודית נאות: אני מקבלת את דברי ד"ר אבני.

יהודית נאות: אין ספק שאנחנו לא רוצים לפגוע בבריאות העובדים טרום קבלה לעבודה.

יהודית נאות: אבל אני רוצה לשאול, כמה עובדים, טרום קבלתם למשרד המשפטים, למשל, נשלחים לרופא תעסוקתי?

פטר מגנוס: כל עובדי המדינה.

יהודית נאות: ומי שולח אותם?

ד"ר עלמא אבני: נציבות שירות המדינה ומשרד העבודה.

ד"ר עלמא אבני: יהודית נאות: מה נותנים להם ביד?

ד"ר עלמא אבני: הרי לכל מקצוע ולכל תנאי עבודה יש סוג בדיקות אחר שנעשה, נכון?

ד"ר עלמא אבני: במשרד המשפטים לא נחשפים לפחממנים או לכלוריד וכל מיני בישין אחרים מתחום הכימיה.

ד"ר עלמא אבני: מי שולח אותם לרופא לבדיקה?

ד"ר עלמא אבני: המעביד.

ד"ר עלמא אבני: יתן המעביד, ללא קשר שבטופס הצגת המועמדות, הוא לא יודע לאיזה קופת חולים, יתן המעביד למועמד טופס וישלח אותו לכל הבדיקות שהוא רוצה, ויגיד לו, תבוא בחזרה עם התוצאות.

ד"ר עלמא אבני: הוא לא מתקבל לעבודה לפני שהוא מביא את התוצאות.

ד"ר עלמא אבני: במה תיפגע בריאותו של המועמד?

ד"ר עלמא אבני: אל תשאלו באיזה קופת חולים אני.

ד"ר עלמא אבני: מותר לכם לפעול לגבי מצב בריאותי, בהתאם למקום העבודה וסביבת העבודה המיוחדת.

ד"ר עלמא אבני: שהמועמד יביא את התוצאות בידיו.

יאיר פרץ: לא, אני מצטער מאוד, אז תלכי לרופא פרטי.

יאיר פרץ: ההפנייה צריכה להיות איפה שהתיק הרפואי של אותו מועמד מתנהל.

יאיר פרץ: את לא יכולה לשלוח בן אדם לבדיקות ולהגיד לו לך ותביא באופן עצמאי.

יאיר פרץ: אז אני אלך לרופא שאני רוצה.

פרופ' יהודה לרמן: לא רק זה, בשירות המדינה הדבר יותר חמור.

פרופ' יהודה לרמן: שם דורשים את כל האינפורמציה מרופא שירות המדינה שיושב בלשכות הבריאות, הוא צריך גם לדעת מה היו המחלות הקודמות לצורך הפנסיה אחרי 30 שנה.

פרופ' יהודה לרמן: כאן יש תהליך חמור מאין כמוהו.

חיים כץ: זה קיים גם בפנסיה הצוברת?

פרופ' יהודה לרמן: שם זה אולי ישתנה, אנחנו ניסינו לשנות, נציבות שירות המדינה עומדת על דעתה שהתהליך הזה לא ישונה.

פטר מגנוס: שמי פטר מגנוס, ואני מפקח עבודה ראשי במשרד העבודה.

פטר מגנוס: מלאכתי למעשה נעשתה כבר על ידי הרבה מהדוברים.

פטר מגנוס: אוסיף רק כמה דברים.

פטר מגנוס: יש לנו מבנה נתון היום שהבדיקות הרפואיות נעשות על ידי רופאים תעסוקתיים במוסדות רפואה מוכרים ומאושרים, והם קופות החולים.

פטר מגנוס: אין לנו דרך אחרת, אין לנו מודל אחר.

פטר מגנוס: הנושא הזה של רפואה תעסוקתית הולך וגדל בחשיבותו.

פטר מגנוס: אנחנו רואים היום הרבה מאוד תביעות של אנשים שנפגעו בעבודתם, וחבל לנו על כל אחד שנפגע.

פטר מגנוס: אנחנו רוצים למנוע את זה, ויש לנו שתי דרכים לעשות את זה.

פטר מגנוס: אחת – להגביל את החשיפה, ואנחנו עושים את זה בכל האמצעים שיש לנו.

פטר מגנוס: הדך השניה – לבדוק את העובד אם הוא באמת מתאים לעבודה המוצעת.

פטר מגנוס: יש מקרים שאנחנו לא יכולים למנוע התפתחות מחלה אפילו כשהוא חשוף לכמויות מזעריות של אותם החומרים.

פטר מגנוס: יש רגישות, יש אלרגיות, יש מחלות שמתפתחות.

פטר מגנוס: כדי למנוע את הקטע הזה אנחנו חייבים לבדוק את העובדים, וזו משימה קשה.

פטר מגנוס: העובד, בניגוד למה שאת אומרת, לא כל כך מעוניין להיבדק.

פטר מגנוס: הוא רוצה לקבל את העבודה, ואם אין עליו לחץ הוא לא ילך להיבדק.

פטר מגנוס: יהודית נאות: הבנתי את הנושא הזה.

פטר מגנוס: אני לא מערערת על הזכות, על החובה ועל הרצון של כולנו לקיים את הרפואה התעסוקתית, לבחון מועמדים ברמה בריאותית בהתאם למקום העבודה, ואין דינו של משרד המשפטים למפעל שמייצר אסבסט.

פטר מגנוס: בסדר.

פטר מגנוס: אבל מה זה נוגע למראיין אם הוא חבר בקופת חולים מכבי או מאוחדת?

יאיר פרץ: רבותי, אני מסכם את הדיון.

יאיר פרץ: חברת-הכנסת נאות, מאחר והצעת החוק שלך לא תפתור את בעיית האפלייה, ומאחר והסוד הכמוס הזה, לאיזה קופה אני משתייך, מתגלה ברגע הראשון שהעובד מגיע, עוד לפני שמחליטים על קבלתו לעבודה, ומאחר והעובד חותם על ויתור סודיות, אנחנו צריכים לבדוק אפשרות - ואני מסכים איתך במאת האחוזים - לא להפלות מועמד עקב השתייכותו לקופה זו או אחרת.

יאיר פרץ: אז בואו נחשוב יחד ונביא הצעה מתוקנת איך לעשות זאת.

יאיר פרץ: ההצעה הזאת לא תפתור את הבעיה, ואולי היא אפילו תגרום נזק.

יהודית נאות: למי היא גורמת נזק?

יאיר פרץ: כשאת שומעת את כל הדוברים כאן - - -

איילת זלדין: היא עומדת בניגוד לחקיקה הקיימת.

יאיר פרץ: לכן אני דוחה את ההצעה ואם חברת-הכנסת נאות רוצה, תביאי לוועדה הצעה מתוקנת.

יאיר פרץ: תודה רבה.

יאיר פרץ: הישיבה נעולה.