ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 282, 2001-03-13 09:30

חברי הוועדה: נחום לנגנטל

מוזמנים: עמיחי כץ - משרד האוצר

מוזמנים: פרופ' יוסף שנקר - משרד הבריאות

מוזמנים: מיכאל אטלן - עו"ד, משרד העבודה והרווחה

מוזמנים: שושנה שטראוס - משרד העבודה והרווחה

מוזמנים: אילנה קלעי - ההסתדרות

קצרנית: סדר-היום: הצעת חוק מס' 2957 - הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 21) (איסור)

קצרנית: מאת חה"כ נ' לנגנטל - הכנה לקריאה שניה ושלישית.

קצרנית: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 21) (איסור פיטורים של עובד ועובדת העוברים טיפולי פוריות), התשס"א-2001 (הכנה לקריאה שניה ושלישית)

יאיר פרץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

יאיר פרץ: על סדר-היום: הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 21) (איסור פיטורים של עובד ועובדת העוברים טיפולי פוריות), התשס"א-2001.

יאיר פרץ: מציע הצעת החוק, חבר-הכנסת נחום לנגנטל, בבקשה.

נחום לנגנטל: אדוני היושב-ראש, רבותי האורחים, חוק זה הוגש במתכונת אחת בלחצם, בעידודם ובהשפעתם של האנשים המלומדים.

נחום לנגנטל: משרדי ממשלה שונים ביקשו ממני לשנות זאת, תיקנו לי עיוותו לי ועשו לי.

נחום לנגנטל: לאחר כל התיקונים הפלסטיים שנעשו, עליתי עם ההצעה הזו למליאת הכנסת לקריאה ראשונה, כפי שהסכמנו בוועדה.

נחום לנגנטל: מה זה "הסכמנו"?

נחום לנגנטל: אני חבר-כנסת ואתם פטורים מהגעה להסכמות עם חברי-כנסת, אבל קיבלתי את הצעתכם - גם של משרד המשפטים וגם של משרד העבודה והרווחה.

נחום לנגנטל: אנו תיקנו פחות או יותר את הדבר הזה.

נחום לנגנטל: כל אחד מהצדדים לא יצא מרוצה, ואולי זו פשרה שהיא באמת טובה.

נחום לנגנטל: לכן, החוק מופיע כמו שהוא.

נחום לנגנטל: במהותו הוא בא להגן על אשה העוברת תהליכי פוריות על מנת להכנס בהריון, ותעמוד לה הגנה שלא יוכלו לפטרה בעת שהיא עוברת את תהליכי הפוריות הזו.

נחום לנגנטל: מהעדויות פה וממה שהגיע למשרדי מדובר פה על בין חמש לעשר נשים בשנה שמפוטרות מהעבודה.

נחום לנגנטל: ארענן את זכרון האנשים, שאמר לי פעם מעביד אחד, שהתקשרתי אליו בעקבות תלונת אחת שפוטרה: "האם אתה פעם העסקת מישהי שאין לה מצב רוח טוב כשהיא באה בבוקר, בגלל שלא הצליחה להכנס בהריון?

נחום לנגנטל: אני לא רוצה לראות פרצוף כזה".

נחום לנגנטל: אני חושב, שבדבר כזה יש צורך בהתערבות מחוקקת, התערבות רגולטיבית, כי כאן יש אפליה בעצם ההגדרה של המושג "אשה".

נחום לנגנטל: ברגע שהיא עוברת דבר כזה, וזה מה שהיא צריכה לעשות אם ברצונה להכנס בהריון, עלינו לעזור לאותה אשה ולתת לה את ההזדמנויות בהן היא לא תהיה מופלית לרעה לעומת מישהי או מישהו אחרים.

נחום לנגנטל: לכן, זו ההצעה.

נחום לנגנטל: הגבלנו זאת, שינינו זאת ותיקנו זאת.

נחום לנגנטל: ההצעה, שמונחת בפנינו, אומרת: "לא יפטר מעביר עובד או עובדת בימי היעדרותם מהעבודה לפי 7(ג)(4) או 7(ג1), לפי העניין, או במשך תקופה של..." - וכאן צריך להגדיר זאת - "ימים לאחר תום ימי היעדרות כאמור, לגבי ילדם הראשון או השני" - זה רק לגבי שני ילדים - "אלא אם נתן שר העבודה והרווחה היתר לכך" - וכאן אנו נתנו את הפתח - "ולא יתיר השר פיטורים כאמור אם הפיטורים הם, לדעתו, בקשר עם היעדרות כאמור".

נחום לנגנטל: זכותה להיעדר בימים הללו היא זכות שכבר מוקנית בחוק וזה דבר שלא חידשתי אותו.

נחום לנגנטל: החידוש כאן הוא, שאי אפשר לפטרה מהעבודה בגלל שהיא ניצלה את הימים האלה.

נחום לנגנטל: זו התוספת שקיימת בעניין הזה.

יאיר פרץ: מותר בחוק הקיים מספר ימים.

ע' כץ: זה 16 כפול 4, או 20 כפול 4.

מ' אטלן: לפי התקנות, אלה סדרות טיפול במשך שנה.

מ' אטלן: נ' לנגנטל: לא.

מ' אטלן: היא רשאית להיעדר.

מ' אטלן: את זה החוק אומר.

מ' אטלן: אני בא ומוסיף עוד נדבך שאומר, שבאותה תקופה אסור לפטרה מהעבודה בגלל ההיעדרות הזו, אם עברה את הדבר הזה, אלא אם אדם אומר: "היא לא שוה דבר, היא לא עושה כלום והיא סתם זורקת עלי עפרונות ושופכת עלי את התה"; הוא יבוא לשר העבודה והרווחה, ושר העבודה או מי מטעמו צריך להבין שמדובר בפיטורים בגלל שהיא עושה את הדברים האלה ולא בגלל היעדרות בגלל מחלתה.

מ' אטלן: זה דבר שהעיר לי היועץ המשפטי של משרד העבודה והרווחה, והכנסנו זאת בתיקון הזה כי כאן אנו נתנו איזה שהוא פתח.

מ' אטלן: אני מבין את ההגיון של הבקשה.

מ' אטלן: אמרתי קצת בציניות קודם שהוכרחתי בעניין הזה.

מ' אטלן: אנו נתנו כאן איזה שהוא פתח מילוט לדבר שלא יהיה דוגמטי וקיר אטום בסתם מצבים.

יאיר פרץ: פרופסור יוסף שנקר, בבקשה.

י' שנקר: אולי אני יכול לתת קצת רקע.

י' שנקר: שמעתי פה שמדברים רק על אשה.

יאיר פרץ: גם גבר.

י' שנקר: הבנתי זאת, אבל דיברת על כך שהיא תבוא בלי מצב רוח.

נחום לנגנטל: זה המקרה שאני דיברתי עליו.

י' שנקר: לגבי עצם הבעיה, חשוב מאד לדעת על אלו מספרים אנו מדברים, כאשר עושים חוקים חברתיים.

י' שנקר: בעיית פוריות היא בערך אצל 10% עד 15% של הזוגות מדי שנה שמעוניינים להשיג ילד.

י' שנקר: מדובר בעיקר על טיפולים חדשניים.

י' שנקר: כשמחלקים את הסיבות, החלוקה היא: 40% זה האשה, 40% זה הגבר ו-20% זה שניהם או סיבה שאנו לא יודעים.

י' שנקר: לגבי טיפולים, ישנם טיפולים קונבנציונליים, שקצת קשה להגדיר וגם המחוקק לא יוכל להגדיר, כי אם מישהי מודדת חום או מישהו מקיים או לא מקיים יחסים - אי אפשר יהיה לטעון אחר כך: "רציתי בהריון".

י' שנקר: אני חושב שכשמדובר פה, צריך להגדיר זאת לטכנולוגיות שבעצם גוזלות הרבה זמן מהמטופלים, שזה בעצם מה שמפריע להם להכנס לעבודה וכיוצ"ב ואי אפשר להסתמך רק על מצבי רוח.

י' שנקר: במדינת ישראל טכנולוגיות מתקדמות של הפריות מבחנה והשיטות השונות שאנו משתמשים יש בערך עשרים אלף מחזורי טיפול בשנה.

י' שנקר: מה שמעניין הוא, שמעל 50% של טיפולי טכנולוגיות אלה הם בגלל סיבה של אי-פוריות הגבר בשנים האחרונות.

י' שנקר: לכן, שני המינים פה הם בשויון מסויים.

י' שנקר: כמה טיפולים אנו עושים?

י' שנקר: יש הבדל בין מצב שהגבר והאשה בטיפול או לבין מצב שהאשה בטיפול.

י' שנקר: כשמדובר על אשה בטיפול - ואני מתייחס רק לטכנולוגיות האלה, כי אחרת זה יהיה דבר מאד לא מוגדר - 12-14 יום בחודש עוברת את הטיפול ונמצאת במעקב לא כל יום אך לפחות פעמיים או שלוש פעמים בשבוע בבדיקות דם, באולטרה-סאונד ובביקורים.

י' שנקר: היו"ר י' פרץ: כמה שעות?

י' שנקר: הבעיה איננה כל כך עניין של שעות, אלא העניין שאנו עובדים בשעות 08:00-14:00 או 08:00-16:00 או עד 15:00, ובדרך-כלל עליה ללכת למעבדה, לרופא ולאולטרה-סאונד, וכנראה, כך אני מבין, שאת רוב המעבידים זה מה ש"מעצבן".

י' שנקר: אם היא לא באה בשעה 08:00, הוא לא יודע אם היא תבוא בשעה 10:00 או ב-12:00.

י' שנקר: אם הוא יודע שהיא לא באה, לכל הפחות הוא לוקח מחליף.

י' שנקר: יש פה בעיה כספית, אך לכל הפחות הוא יודע מה קורה.

י' שנקר: כנראה, שזה חלק מהחברה הסובלת שהוא לא יודע מתי היא תגיע.

י' שנקר: בנוסף, יש עניין של תור, מרחקים וכיוצ"ב.

י' שנקר: היא מתאשפזת ליומיים להוצאת ביציות, ויום נוסף - אישפוז יום - להחזרת עוברים במידה וישנם, וב-80% מהמקרים אנו מצליחים.

י' שנקר: היא נמצאת בסיכון מסויים שלא תפיל – למעשה, עדיין אי אפשר להגיד "הפלה", כי אנו לא יודעים כלל שהיא בהריון - 6-7 ימים.

י' שנקר: נותנים לה, ותלוי במקרה וזה לא בכל מקרה, הגבלה.

י' שנקר: על זה היא מקבלת ברוב המקרים גם תעודות מחלה שמכסות אותה על היעדרות מהעבודה.

י' שנקר: כשאשה כבר נכנסה להריון, יש מקרים שיכנסו להריון בעל סיכון גבוה, ואז ההיעדרות הזמנית או הקבועה תהיה מוגבלת עד שהיא תוכל להציג את החוק אחר שיכנס - שמירת הריון - אבל זה כבר חוק אחר.

י' שנקר: אי אפשר להגדיר.

י' שנקר: כשמדובר לגבי גבר, מצבו פה הרבה יותר קל מבחינת עבודה.

י' שנקר: אינני מדבר על הבירור הראשוני של סיבת העקרות שגם שם הוא מתבקש לבוא לבדיקות.

י' שנקר: ברוב המקרים, בטיפול בטכנולוגיות הוא יאבד את יום העבודה, שכן הוא ילווה את האשה לטיפול הראשוני בו שואבים לה ביציות ואז יש לקבל ממנו זרע ולהפרותה.

י' שנקר: ברוב המקרים, הוא יבוא עם אשתו כשמחזירים את העוברים.

י' שנקר: הוא שותף בכל.

י' שנקר: ישנם מקרים, שאנו עושים את כל הטכנולוגיה על הגבר, ואז הוא מתאשפז ואנו עושים לו איזה שהוא ניתוח קטן, וזה נגזר אחר כך ל-3-4 ימים.

יאיר פרץ: האם זה הסך-הכל?

י' שנקר: זה הסך-הכל.

י' שנקר: הוא לא צריך שום טיפולי תמיכה.

י' שנקר: אין ספק, שבטיפולי תמיכה נפשיים הוא שותף לאותו רצון ואותו עניין.

י' שנקר: באופן אובייקטיבי, קשה שגבר יקבל תעודת מחלה, כך שמישהו יגיד לו: "אשתך עברה הפריית מבחנה, ועשרה ימים אחרי זה אינך בטוח אם היא בהריון או לא ואינך בא לעבודה".

י' שנקר: בעצם, על זה מדובר.

י' שנקר: למעשה, זו נקודה אחת לגבי חישוב הימים.

י' שנקר: הנקודה השניה, כפי שכתבתם פה, חשובה - כמה פעמים בשנה יעשו זאת.

י' שנקר: אחרת, זוג יכול להיות כך לאורך כל החיים.

י' שנקר: הוא מטפל בטיפולי פוריות, ומי ישלוט בזה ומי יפקח.

י' שנקר: אני אומר זאת, כי יש סכנה במה שפה הוזכר.

י' שנקר: הפוריות היא תחלואה מוכרת וכיוצ"ב, אך עלינו גם לדאוג שאדם לא ייפגע.

י' שנקר: לפני שהוא מקבל מישהו לעבודה, המעביד ישאל שאלה ראשונה: "יש לך ילדים?", וכשזה יגיד "לא" הוא יאמר: "מה אני צריך סיפורים והסתבכויות".

י' שנקר: צריך להגדיר אם זו פוריות ראשונית או אי-פוריות ראשונית, השגת ילד ראשון או שני.

י' שנקר: בחוק של קופת-חולים, בסל, זה שני ילדים.

יאיר פרץ: גם פה זה שניים.

ג'' וסרמן: גם פה.

י' שנקר: כשאנו אומרים את הטכנולוגיות שאנו משתמשים, הייתי מגדיר את זה רק לטכנולוגיות האלה כי אחרת זה יהיה פרוץ לגמרי ואי אפשר יהיה בכלל לשלוט על זה.

י' שנקר: ברוב המקרים אנשים לא עושים זאת יותר מאשר 3-4 מחזורים בשנה.

י' שנקר: מבחינה רפואית, זה לא טוב לעשות זאת יותר מארבעה מחזורים.

יאיר פרץ: כמה היום החוק מקנה לאשה?

יאיר פרץ: ארבע פעמים?

מ' אטלן: כן.

י' שנקר: זה אפילו בין 3 ל-4 פעמים.

ג'' וסרמן: האם זה - 3-4 מחזורים - נעשה באופן רצוף או שיש הפסקה?

י' שנקר: מבחינה רפואית, אסור לעשות זאת באופן רצוף.

ג'' וסרמן: כמה זמן צריך לחלוף בין טיפול לטיפול?

י' שנקר: בדרך-כלל, ברפואה טובה בין טיפול לטיפול זה לכל הפחות שלושה חודשים, עד שהיא תצא מהטיפול ההורמונלי שהיא נמצאת, ובנוסף אלה טיפולים עם סיכון מסויים.

יאיר פרץ: האם יש לכם נתונים כמה נשים כאלה עושות טיפולים בשנה?

י' שנקר: כן.

י' שנקר: אמרתי את זה.

נחום לנגנטל: הוא אמר לך: משהו כמו עשרת אלפים.

יאיר פרץ: לא.

יאיר פרץ: נ' לנגנטל: הוא אומר: עשרים אלף ביחד – כשהחלוקה היא: 40%, 40% ו-20%.

יאיר פרץ: כלומר, יש בערך עשרת אלפים נשים.

י' שנקר: יש עשרים אלף מחזורים.

י' שנקר: מהבחינה הזו, הארץ קצת פרוצה.

יאיר פרץ: כמה מחזורים כאלה אשה עושה בשנה?

נחום לנגנטל: כמה נשים מטופלות כאלה יש?

י' שנקר: זו שאלה יותר חשובה: כמה זוגות?

י' שנקר: - בסביבות 5,000-6,000 מכסימום בשנות אלפיים.

י' שנקר: זה מה שקורה.

י' שנקר: הגדרתי את ההבדלים לגבי זוג.

יאיר פרץ: הם לא מנצלים את ארבע הפעמים בשנה.

נחום לנגנטל: יש גם הרבה שהם 'בוסים' ואין מי שיפטר אותם.

נחום לנגנטל: אני מכבד את הצעת פרופסור שנקר, אך יש להבין שאנו לא מדברים פה כרגע על בעיית הפוריות.

נחום לנגנטל: מדברים פה על נשים או גברים שעובדים והם בסכנת פיטורים עקב תהליכים אלה.

י' שנקר: מובן מאליו, שאם ירחיבו את זה, ונניח שזה כל מי שמטפל בפוריות, אז לדוגמא: יש נשים שרוצות להכנס בהריון ובודקות חום, ואז אפשר להגיד שהיא בודקת חום - היא בטיפולי פוריות.

י' שנקר: מובן מאליו, שמתרחב מאד, ויהיה קשה לקבל שליטה.

י' שנקר: אתם מגדירים ימים, וימים זה משהו אבסולוטי.

ג'' וסרמן: פרופסור שנקר, הזכות להיעדר מוגדרת בפיסקה (4) שהיא עוברת טיפולי הפריה חוץ-גופית באישור רפואי.

ג'' וסרמן: האם, לדעתך, זה ממצה מספיק?

מ' אטלן: יש גם עוד אחד: טיפולי פוריות.

ג'' וסרמן: יש טיפולי פוריות של הגבר.

ג'' וסרמן: י' שנקר: הייתי אומר, שזה הסיפור.

ג'' וסרמן: האם זה ממצה?

י' שנקר: את טיפולי הפוריות האחרים של הגבר אין בכלל מה להכניס, מכיון שרוב הטיפולים האחרים הם באמצעות כדורים, קפסולות ולא שום דבר אחר.

י' שנקר: יש גם התערבויות כירורגיות.

ג'' וסרמן: אתה חושב, ש"הפריה חוץ-גופית" זה ממצה.

י' שנקר: הייתי חושב, שצריך להגדיר זאת לפעולה זו, כי יש על זה איזה שהוא פיקוח ואיזה שהם דברים שאנו יודעים מה שקורה.

ד' גוטנברג-אבני: אני דפנה גוטנברג מנציבות שירות המדינה.

ד' גוטנברג-אבני: למעשה, הצעת החוק, כמו שהיא היום מונחת על השולחן, שונתה לעומת הצעת החוק המקורית.

ד' גוטנברג-אבני: אולי זה קצת מיותר להגיד, אך הממשלה, כמעסיק, מתנגדת להצעת החוק, אבל אני חייבת לומר שאם היא הולכת לעבור אז לפחות אנו רוצים- - -

יאיר פרץ: כמה קשה לך לומר שהיא מתנגדת?

ד' גוטנברג-אבני: לא.

ד' גוטנברג-אבני: אני חושבת, שאנו הסברנו זאת בישיבה.

נחום לנגנטל: לא.

נחום לנגנטל: זה התיקון שאנו תיקנו, אחרי מה שאתם אמרתם.

ד' גוטנברג-אבני: בישיבה הקודמת לא אני דיברתי, אלא ביקשתי שתגיע הממונה על קידום נשים בנציבות שירות המדינה לדבר כאן, ואני חושבת שעמדתה היא העמדה שאומרת בצורה הכי טובה את העובדה שלדע

ד' גוטנברג-אבני: תנו זה בכלל עלול לפעול כבומרנג נגד נשים.

ד' גוטנברג-אבני: נכון שלא מדובר רק בנשים, אך כפי שהוסבר פה בצורה מאד מלמדת אין ספק שהפגיעה הכי גדולה והנזקים הכי גדולים קורים לנשים, בגלל שהיעדרותן הרבה יותר ממושכת והפגיעה שלהן בעבודה הרבה משמעותית לעומת גברים.

ד' גוטנברג-אבני: כמו שזה נראה, המטרה שלנו היא כמובן שאם הדבר הזה יעבור, שמבחינת המערכת הנזק עבורנו יהיה הנמוך ביותר, ולכן הייתי מבקשת שני דברים: דבר אחד הוא, שאם נזכור את ההצעה המקורית, דובר על הגבלה של שנתיים.

ד' גוטנברג-אבני: מדובר על ילד ראשון או שני.

יאיר פרץ: גם פה מדובר על ילד ראשון ושני.

ד' גוטנברג-אבני: כן, ועל הגבלה של שנתיים.

ד' גוטנברג-אבני: יש את הצעת החוק המקורית.

נחום לנגנטל: הבנתי.

נחום לנגנטל: אני זוכר אותה.

יאיר פרץ: מה יקרה אחרי שנתיים?

יאיר פרץ: אחרי שנתיים המעביד, המעסיק, רשאי- - -

מ' אטלן: אני עוזר לוועדה.

מ' אטלן: זה לא אומר שאני חורג מעמדת הממשלה.

נחום לנגנטל: זה ברור.

נחום לנגנטל: אני רוצה שתתקדם בחיים.

נחום לנגנטל: אל תדאג, לא 'נדפוק' אותך.

מ' אטלן: הרעיון להגביל לתקופה מסויימת מקובל עלי לגמרי.

מ' אטלן: אנו כופים פה נישואים קתוליים.

מ' אטלן: זה נכון שלהבדיל מזכות להיעדר, הגנה מפני פיטורים היא דבר שמרתיע מעסיקים מהעסקת אנשים שנופלים תחת ההגדרה.

ד' גוטנברג-אבני: אני רוצה, שגם נבין שכשאומרים שנתיים זה לא רק שנתיים, כי אם הכל יהיה בסדר אחרי שנתיים היא תיכנס להריון ואז יש עוד תשעה חודשי של תקופת הריון שאסור לפטר, עוד תקופת לידה ועוד חל"ת, אחרי תקופת לידה, ובכל התקופה הזו אסור לפטר.

יאיר פרץ: זה כך וזה בסדר, כשזה קורה.

יאיר פרץ: כשזה לא קורה - זו בעיה.

ד' גוטנברג-אבני: זה נכון.

נחום לנגנטל: מר אטלן, האם להסכים לשנתיים?

ג'' וסרמן: מה אורך הטיפול הממוצע?

ג'' וסרמן: האם יש דבר כזה סטטיסטי, כדי שנדע על מה אנו מדברים?

י' שנקר: יש לדעת לאיזה כיוון אנו זזים.

י' שנקר: אנו זזים בשינוי חברתי בולט.

י' שנקר: אחוז הנשים המתחתנות ורוצות להביא ילדים - גילן הולך וגדל, ולכן אנו נתקלים בהצלחות הרבה יותר קטנות.

י' שנקר: שיא הפוריות הוא עד גיל 24.

י' שנקר: מגיל 24, אצל הגבר ואצל האשה, שיא הפעילות והפוריות יורד.

י' שנקר: אצל אשה זה הרבה יותר יורד אחרי גיל 35.

י' שנקר: הסיכויים שאשה תכנס להריון מטיפול במחזור אחד הם בערך 20%-22%, במידה והיא בגיל פוריות באופן יחסי מה שאמרתי.

י' שנקר: אחרי גיל 40-35 זה יורד.

י' שנקר: לכן, כדי להשיג ילד, שזה החישוב שיש לקחתו בחשבון, צריך לומר שהיא צריכה 4-5 טיפולים או יותר נכון הזוג צריך 4-5 טיפולים.

ג'' וסרמן: שנתיים הן זמן סביר.

י' שנקר: שנתיים הן זמן סביר.

ד' גוטנברג-אבני: ברצוני להפנות לחוק כמו שהוא היום מנוסח לגבי הגבלת פיטורים כשמדובר באשה בהריון, שם יש לפחות מגבלה אחת שמגבילה את הפיטורים לאשה שמועסקת לא פחות מחצי שנה.

ד' גוטנברג-אבני: הייתי רוצה לבקש, שמעביד- - -

נחום לנגנטל: אם כך, כבר לא נשאר לי כלום.

מ' אטלן: דפנה גוטנברג, פה אינני איתך ואגיד למה.

מ' אטלן: ההישג הגדול של הסכמת חבר-הכנסת לנגנטל היה להסכים לכך שהזכות להגנה מפני פיטורים תוצמד לזכות להיעדר.

מ' אטלן: בואו ולא נחרוג מעקרון זה.

מ' אטלן: אם הזכות להיעדר קמה מהיום הראשון לעבודה, אזי גם ההגנה מפני פיטורים צריכה להיות מהיום הראשון לעבודה.

נחום לנגנטל: דפנה גוטנברג, לגבי השנתיים, אני מסכים.

נחום לנגנטל: צאי וחצי תאוותך בידך, ולא צריך את הכל.

יאיר פרץ: חבר-הכנסת לנגנטל, קיבלנו את הסכמתך.

נחום לנגנטל: אני מסכים.

נחום לנגנטל: אם הגורמים המקצועיים אומרים זאת, אני מסכים.

יאיר פרץ: ברשותך, אני מבקש להצביע על החוק אחרי שהיועצת המשפטית תקרא אותה.

ג'' וסרמן: אנו לא מאפשרים פיטורים במשך תקופה של X ימים לאחר תום ימי ההיעדרות, ושמענו שמדובר על 3-4 מחזורים בשנה.

ג'' וסרמן: כמה זמן זה בין טיפול לטיפול?

ג'' וסרמן: האם זה 120 או 150 יום?

ג'' וסרמן: מה אתם מציעים?

מ' אטלן: יש שתי אפשרויות לנסח זאת.

מ' אטלן: אפשרות אחת היא לא להתייחס לתקופה לאחר תום ימי ההיעדרות, אלא לומר שההגנה הזו תחול שנתיים מתחילת הטיפולים.

מ' אטלן: זה כמו בהליך המקורי.

ג'' וסרמן: יכול להיות שהיא הפסיקה אחרי מחזור אחד.

ג'' וסרמן: האם אז אתה רוצה בכל זאת להמשיך שנתיים?

ג'' וסרמן: אם אין לה טיפולי פוריות במשך שנה וחצי, אנו לא רוצים לתת לה הגנה.

נחום לנגנטל: היא צודקת.

נחום לנגנטל: היא שואלת לעניין.

מ' אטלן: אבל, בסך-הכל, מה אומרת ההגנה הזו?

מ' אטלן: המעסיק יכול תמיד לבקש היתר.

ג'' וסרמן: אם היא עושה מחזור טיפול אחד והפסיקה, אנו רוצים להגן עליה עוד 3-4 חודשים כדי לאפשר לה להתחיל מחזור נוסף.

מ' אטלן: בעצם, את רוצה לקבוע שני מועדים.

ג'' וסרמן: כן.

מ' אטלן: מאה אחוז.

ג'' וסרמן: אם כך, האם אנו מדברים על 120 או על 150 יום?

נחום לנגנטל: כמה שאת רוצה.

יאיר פרץ: 150 יום.

ג'' וסרמן: בסדר, 150 יום.

ג'' וסרמן: התקופה המכסימלית היא שנתיים.

דובר: צריך לנסח את הסעיף לגבי השנתיים.

דובר: אפשר להסמיך את היועצת המשפטית.

נחום לנגנטל: אני מציע, שתסמיך את היועצת המשפטית.

נחום לנגנטל: ג'' וסרמן: אקריא זאת, ובמידת הצורך אנו נעשה התאמות.

נחום לנגנטל: תתקני איך שאת רוצה.

יאיר פרץ: וזאת, בהתאם להסכמות.

ג'' וסרמן: [קוראת סעיף 1, בהצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 21) (איסור פיטורים של עובד ועובדת העוברים טיפולי פוריות), התשס"א-2001, לגבי תיקון סעיף 9: "בחוק עבודת נשים, התשי"ד-1994, בסעיף 9, בסופו יבוא: '(ד) לא יפטר מעביד עובד או עובדת בימי היעדרם מהעבודה לפי סעיף 7(ג)(4) או 7(ג1), לפי העניין, או במשך תקופה של 150 ימים לאחר תום ימי היעדרות כאמור, לגבי ילדם הראשון או השני, אלא אם נתן שר העבודה והרווחה היתר לכך, ולא יתיר השר פיטורים כאמור אם הפיטורים הם, לדעתו, בקשר עם היעדרות כאמור".

ג'' וסרמן: ] התוספת היא: "אולם, רשאי השר להתיר פיטורים בקשר להיעדרות כאמור, אם חלפה תקופה של שנתיים מן היום הראשון של ההיעדרות".

מ' אטלן: זו לא היתה הכוונה.

נחום לנגנטל: אומר מה היתה הכוונה, ואנסח זאת.

נחום לנגנטל: מאחר וכבר אינני עורך-דין והחזרתי את תעודתי, אני יכול לא לנסח זאת אבל להגיד.

נחום לנגנטל: לאחר "לגבי ילדם הראשון או השני" צריך להופיע המשפט של השנתיים, כלומר ההגבלה.

נחום לנגנטל: זה או טיפולי פוריות לילד הראשון או השני ומכסימום שנתיים.

מ' אטלן: זה בלב העניין, ולא בתקופה של בקשת ההיתר, כלומר לא לשיקולי ההיתר.

נחום לנגנטל: מעבר לשנתיים הוא לא צריך לפנות לשר לקבלת היתר, והוא יכול לפטר אוטומטית.

נחום לנגנטל: זה מה שאתם רציתם - נכון?

יאיר פרץ: כלומר, שלא תחלוף תקופה מעל שנתיים.

נחום לנגנטל: זה בלי בקשת היתר, כדי שזה לא יהיה בומרנג.

נחום לנגנטל: מדובר על ההשתלבות שלהם במערכת.

מ' אטלן: אפשר לציין בסוף, שההוראה לא תחול במשך שנתיים החל מיום תחילת הטיפול.

ג'' וסרמן: נכניס זאת לגוף התיקון או שנעשה את ההגבלה בסוף.

יאיר פרץ: בסדר גמור.

ע' כץ: ממתי זה?

ע' כץ: האם זה מתחילת הטיפולים?

ג'' וסרמן: כן, מתחילת הטיפולים.

יאיר פרץ: אני מעמיד להצבעה את הצעת החוק.

יאיר פרץ: ה צ ב ע ה הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 21) (איסור פיטורים של עובד ועובדת העוברים טיפולי פוריות), התשס"א-2001, התקבלה.

יאיר פרץ: הצעת החוק התקבלה בקריאה שניה ושלישית.

נחום לנגנטל: היא התקבלה פה אחד.

נחום לנגנטל: אני מודה לכולם.

יאיר פרץ: אני נועל את הישיבה.

יאיר פרץ: אני מודה לכולם.