ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 260, 2000-12-26 12:00

יאיר פרץ: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יאיר פרץ: על סדר-היום: תקנות עבודת הנוער (תיווך להעבדת ילד בהופעה או בפרסומת) (תיקון), התשס"א-2000, ותקנות עבודת הנוער (העבדת ילד בהופעה או בפרסומת) (תיקון), התשס"א-2000.

יאיר פרץ: היועצת המשפטית, אילת זלדן, בבקשה.

א' זלדן: אנו מביאים שני תיקונים: תיקון תקנות עבודת הנוער (תיווך להעבדת ילד בהופעה או בפרסומת), ותיקון תקנות עבודת הנוער (העבדת ילד בהופעה או בפרסומת).

א' זלדן: הכנו לוועדה תקציר של הפעילות שנעשתה.

יאיר פרץ: הבנתי, שהשקעתם עבודה רבה בעניין.

א' זלדן: ברצוני לתת לאנשים שמטפלים בנושא להסביר בקצרה מה עשינו.

א' זלדן: נתחיל בנושא העבדת הילדים בהופעה או בפרסומת.

א' זלדן: גברת מירב שבירו נותנת את ההיתרים, והיא תסביר.

מ' שבירו: תקנות עבודת הנוער (העבדת ילד בהופעה או בפרסומת) קיבלו מעמד קבע בשנה שעברה.

מ' שבירו: אתן סקירה מהירה על מה שנעשה בשנה הזו.

מ' שבירו: הכנסנו, בתחילת מרץ, מערכת ממוחשבת, וכל הנתונים שאני מדברת עליהם הם נתונים מהיום שהקמנו את המערכת.

מ' שבירו: מתחילת מרץ עד 21 בדצמבר ניתנו 1,709 היתרים, וכל השנה - כמעט 2,400 היתרים.

מ' שבירו: אלה בערך מאתיים היתרים בחודש, כאשר יש חודשים יותר ויש חודשים פחות.

מ' שבירו: כ-150 מפיקים עובדים איתנו באופן סדיר.

יאיר פרץ: מי הם הצרכנים העיקריים?

מ' שבירו: מפיקי פרסומות בטלויזיה וגם הפקות שעולות על הבמה, סרטי טלויזיה וסדרות בטלויזיה.

מ' שבירו: למעשה, אפשר להגיד שזה מקיף כבר את כל התחום.

מ' שבירו: מעט מאד אנשים לא יודעים.

מ' שבירו: כל מי שיודע עובד כמו שצריך, וזה נעשה בצורה מסודרת מאד.

מ' שבירו: היו מאתיים הפקות גם של הופעות.

מ' שבירו: ניתנו 71 הופעות ציבוריות שזה 35% מכלל הבקשות.

מ' שבירו: 63% מהילדים, ואפשר לראות זאת במסמך שלפניכם, עובדים בהופעות ציבוריות, כלומר יש פחות הופעות ציבוריות אבל עובדים בהן יותר ילדים.

א' זלדן: הופעות ציבוריות הן הצגות.

א' זלדן: מ' שבירו: אלה הצגות וסדרות.

א' זלדן: כל מה שהוא לא פרסומת זו הופעה ציבורית.

א' זלדן: פרסומת זה נקרא: הופעות פרסום.

א' זלדן: 65% מההופעות היו הופעות פירסום - פרסומות לטלויזיה, לעיתונות וכו' - כשעובדים שם 37% מהילדים.

א' זלדן: יש פחות ילדים שעובדים בפרסומות.

א' זלדן: ילדים שעובדים בשתי הופעות או יותר - יש 225 שעבדו השנה ביותר ממקום אחד: בשתי פרסומות או בהופעה ציבורית ובפרסומת.

א' זלדן: לא מדובר בו-זמנית, ובדרך כלל, מדובר על ילד המצטלם לפרסומת ואחרי כמה חודשים מתפרסם שוב לפרסומת, והוא נחשב כאילו עבד פעמיים.

א' זלדן: 47 ילדים עבדו יותר משלוש פעמים.

א' זלדן: יש ילד אחד שעבד שש פעמים השנה.

א' זלדן: יש טופס שלנו, שם ההורים והילד צריכים לחתום וגם הרופא ומנהל בית-הספר.

א' זלדן: את אישור הרופא אנו מעדכנים פעם בחצי שנה.

נסים זאב: כמה שעות עבודה זה בכל פעם?

נסים זאב: על כמה ימי עבודה מדובר?

מ' שבירו: יש הגבלה בתקנות, למשל: ילד בין גיל 6 ל-12, אם הוא מצטלם לפרסומת, יכול לעבוד ארבע שעות ביום ועד 12 שעות בחודש אם זה בתקופת לימודים.

מ' שבירו: בדרך כלל, כשמצלמים פרסומת, הם לוקחים אותו ל-2-4 שעות מכסימום וזהו.

מ' שבירו: מצלמים זאת יום אחד.

מ' שבירו: בהופעות זה יותר.

מ' שבירו: אבל, יש יותר שעות בהופעות שאפשר לעבוד כי צריך לעשות חזרות.

מ' שבירו: בדרך כלל, בהופעות, למשל מחזות הזמר של חנוכה, עובדים יותר שעות כי זה גם חופש ומותר להם לעבוד יותר שעות.

מ' שבירו: אנו דורשים הסכמה ממנהל בית-הספר בכל פעם, במיוחד כדי שנדע, אם ילד עבד, איך זה השפיע עליו.

מ' שבירו: אם המנהל חותם וחושב שזה לא ישפיע, זה לא אומר שאחרי שהוא עבד כך יהיה ויכול להיות שאיכשהו זה עשה לו איזו שהיא בעיה משמעתית, איזו שהיא בעיה בלימודים וכו'.

מ' שבירו: אנו דורשים בפעם הבאה שיחווה שוב דעה.

מ' שבירו: כבר היו לנו מקרים.

ג'' וסרמן: האם בפעם הבאה זה לפני יום העבודה הבא?

מ' שבירו: בבקשה הבאה.

מ' שבירו: מגישים כל פעם בקשה.

מ' שבירו: כל מפיק מגיש בקשה נפרדת.

יאיר פרץ: האם יש עדיין עבריינים בתחום הזה?

מ' שבירו: אינני רוצה להגיד "לא", כי אינני אוהבת להגיד לחלוטין לא.

נסים זאב: את לא מכירה.

נסים זאב: מ' שבירו: אינני מכירה.

נסים זאב: זה תחום, שקשה להסתיר בו.

נסים זאב: אם יש פרסומת בטלויזיה, אנו רואים.

נסים זאב: הרשות השניה, למשל, עובדת איתנו מצויין; היא לא מוכנה להעלות פרסומת לאויר, עד שאין לה הצהרה שהם קיבלו היתרים וכו'.

נסים זאב: אי אפשר להסתיר הצגות.

יאיר פרץ: מה עם הרשות הראשונה?

מ' שבירו: אין בה פרסומות, אבל בהופעות ציבוריות הם מגישים בקשות.

מ' שבירו: הם לא יכולים להסתיר זאת.

מ' שבירו: אם אני רואה בטלויזיה סדרה ויש בה ילד, אי אפשר להסתיר זאת.

מ' שבירו: זה לא משהו שאפשר להחביאו.

ג'' וסרמן: כמה בקשות להיתרים נדחו?

מ' שבירו: מעט מאד.

מ' שבירו: אם הבקשות מגיעות שלמות ומלאות, בדרך כלל אנו מקבלים אלא אם כן יש תכנים מסויימים.

מ' שבירו: השנה לא זכור לי שנתקלתי בזה, אך בשנה שעברה היה איזה שהוא מחזה שרצו להעלות בתיאטרון הקאמרי, שתכניו היו לגמרי לא מתאימים לילדים ואנו לא הסכמנו שילד יהיה בו.

א' זלדן: היו גם אנשים, שלא הסכמנו שיעשו.

מ' שבירו: כן.

מ' שבירו: אנו בודקים את הרישום הפלילי של כל מי שמגיש.

מ' שבירו: היו אנשים שהגשנו נגדם כתב אישום ולא נתנו.

מ' שבירו: אלה אחוזים מעטים מאד, כי בדרך כלל מי שמגיש יודע שהוא בסדר.

מ' שבירו: בדרך כלל, הצגה כזו כמו שהיתה בקאמרי הם מראש עושים את הסינון אצלם ולא מגישים בקשה.

מ' שבירו: יש מעט מאד דחיות.

מ' שבירו: חנוכה - בדף שלפני

מ' שבירו: כם כתוב שיש שש הפקות, ונכון לעכשיו אנו כבר נתנו לעוד הפקה אחת שיש בה תפקיד מאד קטן של ילדים.

מ' שבירו: ניתנו 142 היתרים להצגות חנוכה.

מ' שבירו: אני יכולה לציין, שהשנה חנוכה היה הרבה יותר מסודר מאשר בשנה שעברה.

מ' שבירו: בשנה שעברה זה היה עדיין השלב שזה רק התחיל, ולא ידעו והכל נעשה ברגע האחרון.

מ' שבירו: השנה נערכו מראש עם שתי קבוצות של ילדים לכל הצגה, כי אם הם מופיעים ארבע הצגות ביום - הם צריכים לחלק זאת כך שילדים לא יעבדו יותר מדי שעות.

מ' שבירו: אנשי האכיפה שלנויפרטו יותר, אבל הם היו כמה פעמים בכל ההפקות שאנו נתנו היתרים וגם בהפקות שלא נתנו.

מ' שבירו: ברצוני לציין לגבי נוהל העבודה, שכל היתר שאני מוציאה אני מיידעת את מחלקת האכיפה לגבי המקום, הזמן ומתי זה מצטלם, מה מצטלם ומתי יהיו ההופעות והם עושים את הביקורות שלהם על החלק שלהם.

יאיר פרץ: נשמע קצת על נושא האכיפה.

יאיר פרץ: א' זרוג: האכיפה מורכבת מאד, כי אם אנו מגיעים להפקת פרסומת כל תיק אכיפה כזה מורכב ממספר תיווכים שונים - ממספר מתווכים שעוסקים בילדי אותה הפקה.

יאיר פרץ: יש לנו צוותים, שעוסקים בזה ביום-יום.

יאיר פרץ: מאידך, בהפקות הופעות ציבוריות יש גם סיבוך של אכיפה מבחינת האכיפה, כי מדובר על שהייה במקום הרבה זמן כדי לראות שאכן הילדים לא עוברים את השעות שהם מוגבלים בהן, שהם מוחלפים בזמן ושהם מקבלים את הארוחה שמגיעה להם.

יאיר פרץ: האם אתם יושבים, פיזית, בהופעה ורואים?

א' זרוג: אנו מגיעים, ואנו ממש צמודים להפקה.

א' זרוג: בחנוכה, לפעמים, אנו נמצאים יום שלם צמוד להפקה, מדברים עם ההורים כדי שאכן הילדים לא יגיעו באוטובוסים וברכבות אלא יש הסעות שהביאו ולקחו אותם.

א' זרוג: אנו מוודאים שהם מקבלים את ההפסקות ואת המזון בזמן ואת מה שצריך.

א' זרוג: זה מבחינת אכיפה ספציפית באתרים.

יאיר פרץ: אתם לא מופיעים בכל הופעה, אלא אקראית.

א' זרוג: אנו נמצאים כמעט בכל הופעה, כלומר לא בכל הופעה כל הזמן.

א' זרוג: כל הצגה שיש בה ילדים - אנו נמצאים כמעט בכל ההצגות אבל לא בכל הצגה.

א' זרוג: לדוגמא, ואני סתם מעלה שם הצגה: "פוקהונטס" - אתמול היינו בכל ההצגות שלהם.

א' זרוג: נהיה מידגמית בכמה הצגות, ונבדוק פעם אחת לעומק ואחרי זה נהיה מידגמית כדי לראות שהילדים אכן קיבלו צהריים, לא עברו את השעות וכו'.

א' זלדן: בכל הפקות חנוכה הם היו ויהיו, כולל בהפקות בהן לא ביקשו היתרים ורוצים לודא שאין שם ילדים.

א' זרוג: עברנו על כל הפירסומים שיש להפקות.

א' זרוג: יכול להיות שהפקה אחת אכן מעסיקה ילדים בלי היתרים.

א' זרוג: עברנו על כל הפקה, כדי לראות שאין ילדים ושאכן הם לא צריכים את ההיתרים.

א' זלדן: אומר כמה מלים לגבי תקנות התיווך.

יאיר פרץ: יש לציין, שנעשתה עבודה יפה.

א' זלדן: בתקנות התיווך נעשתה עבודה מאד רבה.

א' זלדן: נעשה יידוע מאסיבי של סוכנויות התיווך שעובדות בשטח.

א' זלדן: לקראת תיקון התקנות אנו יזמנו מפגש עם סוכנויות התיווך.

א' זלדן: שמענו את מה שעולה מהשטח, ושיתפנו בישיבה את המועצה לשלום הילד ואת המועצה לצרכנות.

א' זלדן: בעקבות זאת, הכנסנו תיקונים.

א' זלדן: אריק קורן, שנותן את ההיתרים לתיווך, יספר קצת על הפעילות.

א' זלדן: א' קורן: קיבלתי על עצמי את הנושא במאי שנה זו.

א' זלדן: התמונה נראתה בכלל נוראית, והיה רושם של שוק פרוע עם מכתבי תלונה מפה עד להודעה חדשה וכתבות.

א' זלדן: היו הורים ומשפחות מנוצלות.

א' זלדן: הם הגיעו לחברות תיווך, שעשו להם אלבום תמונות וגבו מהם כספים מ-5,000 עד 7,000 שקל.

א' זלדן: לא היה שום סיכוי שיעסיקו אותם ושיסדרו להם עבודה.

א' זלדן: בשלב הזה, נכנסתי, בעקבות מידע שקיבלנו מיחידת האכיפה, המועצה לצרכנות.

א' זלדן: קיבלנו רשימת חברות תיווך, והתחלנו את הקשר איתן.

א' זלדן: פנינו אליהן עם תקנות החוק, והעסק התחיל לעבוד.

א' זלדן: נכון להיום, וזה מדהים, לא ראיתי בחצי השנה האחרונה אף מכתב תלונה.

א' זלדן: הוצאנו 181 היתרי תיווך.

א' זלדן: להערכתי, אנו מחזיקים 80% מהשוק.

א' זלדן: יש לנו עוד שתי חברות שנמצאות בבדיקה וברישום.

א' זלדן: העסק פועל, ופועל יפה.

א' זלדן: לאורך כל הדרך מטרתנו היתה לא לפגוע במהלך העסקים השוטף של החברות, כלומר לא לפגוע בהן אלא לאפשר להן לעבוד.

א' זלדן: איך יישמנו זאת בשטח?

א' זלדן: יישמנו זאת בזה, שמרגע הפניה הן קיבלו את ההיתר במהירות האפשרית, כלומר לא גרמנו להן שם שום עיכוב.

א' זלדן: במקביל, יצרנו דו-שיח איתן, והתחלנו להבין גם מה מפריע להן.

א' זלדן: הדבר הראשון, שמקובל עלינו, הוא שאין צורך, וזה נראה לא משמעותי ואף מגוחך, שילד שנרשם ונכנס למאגר של חברת תיווך צריך להביא אישור מרופא וממנהל בית-ספר.

א' זלדן: בסך-הכל, הוא נרשם.

א' זלדן: אישור הרופא ומנהל בית-הספר משמעותי, אך לא ברישום.

א' זלדן: זו נקודה ראשונה שנראה לנו שזה מיטרד, ואנו מציעים פה להוריד זאת.

א' זלדן: לא קיבלנו בקשה אחרת שלהם.

א' זלדן: הם טענו, שיש להם הוצאות הכנת אלבום תמונות, הוצאות כספיות על הילד, והם דרשו איזה שהוא תשלום סמלי.

יאיר פרץ: האם אתה מתחיל כבר להתייחס לתקנות?

א' קורן: הן ביקשו, שנאפשר להן לגבות איזה שהוא סכום של כמה מאות שקלים עבור אלבום תמונות והוצאות.

א' קורן: ישבנו, חשבנו וקיבלנו החלטה לא לאשר זאת, כי ראינו בזה חלק מההוצאות שלהן כהשקעה בילד, כאשר את הפירות הן יגזרו מאוחר יותר כאשר הן יסדרו לו עבודה.

א' קורן: נושא העמלה שהן גובות כן מופיע בתקנות.

א' קורן: לפי התקנות במקור, אסור להן לגבות אגורה מההורים ומהילד.

א' קורן: חשוב להבין פה, שאת ההסכמים הן עושות לא עם הילד בן השנה או בן השנתיים אלא עם ההורים, שהם אנשים מבוגרים; ההסכמים הם בין אנשים מבוגרים, ולא עם ילדים.

א' קורן: היתה ברורה לנו תמונת המצב בשוק, שבכל זאת מתנהל שם משא ומתן וכספים משולמים.

א' קורן: לדעתנו, כל המצב הזה הוא לרעת ההורים ולרעת הילדים.

א' קורן: רצינו לעגן את זה ולסדר את זה, כלומר לקבוע שיעור מסויים מינימלי מבחינתנו.

א' קורן: דרך אגב, הן לא גובות זאת מההורים.

א' קורן: ברגע שמסדרים עבודה לילד, המעסיק יודע ש-80% הוא נותן עבור השכר לילד ו-20% הוא נותן למתווך.

א' קורן: זה עד 20%.

א' קורן: ההערכה שלנו היא, שברגע שעסק יכנס לתחרות אמיתית, הורה יגיע לחברת תיווך אחת שתדרוש ממנו 20% והוא יגיע לחברת תיווך שניה שתהיה מוכנה להסתפק ב-10%.

א' קורן: כלומר, מדובר ביצירת תחרות, והעמלות האלה יתחילו לרדת.

א' קורן: הכל תלוי בביקוש ובהיצע בסיפור הזה.

א' זלדן: נעשתה פעילות מאד גדולה ע"י מחלקת האכיפה לבנות לנו תיקי חקירה, ונעזרנו עזרה מרובה בעורכת-הדין תמר פינקוס, התובעת הראשית של משרד התמ"ס.

א' זלדן: כרגע, יש לנו שלושה תיקים שעומדים לפני החלטה להגשת כתב אישום, שאנו ביקשנו מהם השלמות חקירה ויש לנו עוד--

א' זרוג: --16 תיקים שאנו בחקירה ואיסוף ראיות.

א' זרוג: י' ברג: אני דוקטור יוסי ברג מהמועצה לצרכנות.

א' זרוג: ליוינו את התהליך, ואנו מברכים על הפעילות הטובה שמבוצעת.

א' זרוג: אנו ממתינים בכמיהה לתיקים שגם יוגשו וגם תהיינה הרשעות בעקבות הפעולה הטובה.

ת' פינקוס: זה רק בית-המשפט.

י' ברג: אם בבית-המשפט אכן ישתפו פעולה וירשיעו, יש עניין אחד שחשוב לנו.

י' ברג: אנו מגינים על אינטרס הצרכנים.

י' ברג: מעבר לפעילות ההרתעתית החשובה מאד, הפעילות הפלילית, יש עניין של ילדים ששילמו 3,000-7,000 שקל שגם אם תהיה הרשעה וילכו לתבוע בעקבות ההרשעה - ההליכים של למצוא את הצד השני מאוחר יותר בהוצאה לפועל הם מאד קשים.

י' ברג: אנו מבקשים מאד, שייעשה לפחות נסיון להשתמש בהליך הפלילי בבית-המשפט כדי שהוא יגזור על המורשע לפצות.

ת' פינקוס: ברצוני להשיב על זה.

ת' פינקוס: עניין הפיצוי בהליך הפלילי שונה לחלוטין מהתביעה האזרחית, ולפעמים הוא פוגע; גם כאשר בית-משפט פלילי גוזר פיצוי, זה לא במקום הפיצוי האזרחי.

ת' פינקוס: בתיקים רגילים כאשר פרצו למישהו הביתה וגנבו ממנו רכוש ב-10,000 שקל והוא מעיד על זה, בית-המשפט גוזר פיצוי למתלונן, אם הוא גוזר אלף שקל.

יאיר פרץ: תמיד פחות.

ת' פינקוס: זה משום שההליך הזה הוא הליך נלווה, ואין שם שום הוכחת נזק.

ת' פינקוס: אני מפחדת, שכשיתחילו לתבוע פיצוי למתלוננים במסגרת בית-משפט פלילי, הצרכן יתרגז מהפיצוי שהוא יקבל כי זה אף פעם לא הפיצוי שמגיע לו ואף פעם לא יפסקו לו 3,000 שקל ולא יפסקו לו השבת כספים כי את זה משאירים תמיד להליך האזרחי.

ת' פינקוס: זה נכון, שהוא יכול ללכת ולתבוע בהליך אזרחי, גם שהוא קיבל פיצוי בהליך הפלילי.

יאיר פרץ: מדברים על הפיצוי הישיר, ולא על העקיף.

ת' פינקוס: בית-משפט פלילי לא מתעסק בזה.

ת' פינקוס: זה לא הליך אזרחי.

ת' פינקוס: הוא ילך ויתבע את זה.

ת' פינקוס: בית-משפט פלילי יגזור איזה שהוא סכום קטן, ואנו נפגע בו.

ת' פינקוס: זה טוב לבקש פיצוי, אבל זה לא בא במקום הליך אזרחי.

ס' מרד: זה לא חוקי.

ס' מרד: אתה מגיש כתב אישום על זה שהוא שילם את ה-3,500 שקל.

נסים זאב: אולי אנו נחוקק פה שאסור לגבות שום תשלום.

נסים זאב: ס' מרד: זה בדיוק מה שהחוק אומר.

י' ברג: אני חוזר על הכוונה, שבטיפול הפלילי המבורך והמוצלח כדאי לידע בסופו של דבר גם את כל הצדדים המעורבים גם לנסות לתת להם פיצוי.

ת' פינקוס: IT GOES WITHOUT SAYING, אך לא שם הישועה.

א' זלדן: תקנות עבודת הנוער (תיווך להעבדת ילד בהופעה או בפרסומת) - האם אעבור על התקנות ואסביר כל סעיף?

א' זלדן: אני יכולה להסביר כל תקנה.

ש' אברמי: לא.

יאיר פרץ: מדובר על המהות.

יאיר פרץ: אני רוצה לעבור על כל תקנה, ולאשר אותה בוועדה.

ג'' וסרמן: [קוראת סעיף 1, בתקנות עבודת הנוער (תיווך להעבדת ילד בהופעה או בפרסומת) (תיקון), התשס"א-2000, לגבי תיקון תקנה 1: "בתקנה 1 לתקנות עבודת הנוער (תיווך להעבדת ילד בהופעה או בפרסומת, התשנ"ט-1999 (להלן - התקנות העיקריות) לפני הגדרת 'הופעה' יבוא: '"בעל ההיתר" - מי שקיבל היתר בהתאם לתקנות עבודת הנוער (העבדת ילד בהופעה או בפרסומת), התשנ"ט-1999'".

ג'' וסרמן: ]

יאיר פרץ: האם יש למישהו הסתייגות?

יאיר פרץ: התקנה מאושרת.

ג'' וסרמן: [קוראת סעיף 2, בתקנות לעיל, לגבי תיקון תקנה 4: "בתקנה 4(א)(2) לתקנות העיקריות הסיפה, החל במלים 'אישור רופא' - תימחק".

ג'' וסרמן: ]

יאיר פרץ: האם יש הסתייגויות?

ג'' וסרמן: זה אומר, שלא צריך אישור רופא.

א' זלדן: לא צריך אישור רופא ואישור מנהל בית-ספר.

ג'' וסרמן: וזאת, מאחר ויש את זה בשלב התיווך.

א' זרוג: זה בשלב ההעסקה.

א' זרוג: לא צריך פעמיים, כדי שלא יהיה כפל דברים.

יאיר פרץ: זה אושר.

ג'' וסרמן: [קוראת סעיף 3, בתקנות לעיל, לגבי תיקון תקנה 5: "בתקנה 5 לתקנת העיקריות, בפסקה (1) בסופה יבוא 'זולת עמלה שלא תעלה על 20% מן התשלומים ששילם להם בעל ההיתר בעד השתתפות הילד בהופעה;'".

ג'' וסרמן: ]

יאיר פרץ: האם יש הסתייגויות?

נסים זאב: האפשר לקבל הסבר?

יאיר פרץ: אריה קורן היטיב להסביר זאת.

א' קורן: לגבי נושא ה-20%, המצב היום בשוק הוא, שלמרות שיש איסור, אין לנו שליטה על זה.

א' קורן: ברגע שההורים באים להעסיק ילד בסוג הזה של העבודה, במקרים רבים הם מוכנים גם שינצלו אותם ושלא יקבלו אגורה.

א' קורן: זה מאד חשוב להם הסיפור הזה - ההופעה, הבימוי.

יאיר פרץ: אתה אומר: העיקר להצטלם.

א' קורן: כדי לעגן זאת ולהכניס זאת למסגרת ושההורים בכל זאת לא ינוצלו, אנו רוצים לקבוע שיעור מוגדר ומוסכם בתוך התקנות.

א' קורן: כלומר, שיהיה ברור שעד 20% מותר לגבות, ולא מההורים.

נסים זאב: אתה לא קובע את העמלה- - -

ט' גל: זה לפי אחוזים.

ט' גל: נ' זאב: שוב, אני אומר:

ט' גל: אפשר להעלות את העמלה באופן כזה שה-20% יהיו 100%.

ט' גל: אני סומך על אנשי העסקים.

יאיר פרץ: יש איזה שהוא רף.

ת' פינקוס: אם כך, הילד יקבל יותר; אם הם יקבלו 100, הילד יקבל 180.

א' קורן: המתווך מגיע לסיכום עם המעסיק על סכום X, ומסכום ה-X הזה של התשלום מראש קובעים: 80% הולכים לילד, ו-20% הולכים למתווך, כלומר עד 20%.

א' קורן: אפשר להעלות את ה-80% ואפשר להוריד את ה-20%.

א' קורן: ה-80% לא יכול לרדת בשום מצב.

א' זרוג: הוא לא ייפגע.

א' קורן: המצב בשוק הוא, שברגע שתהיה תחרות יתחיל משחק על ה-20%.

א' קורן: אני מאמין, שה-20% ילכו ויצטמצמו.

א' קורן: הכל תלוי בביקוש.

נסים זאב: כלומר, המתווכים יסכימו להוזיל או להוריד.

א' קורן: כן.

א' קורן: זה עניין של תחרות ביניהם.

י' ברג: הערה - לא הסתייגות מהתקנה אלא ממה שאחריה.

י' ברג: תקנה 5(1), האומרת "לא נדרש ולא נגבה מהילד תשלום", מדברת על בעל התיווך.

י' ברג: בתקנה 5(2) כתוב, ש"המתווך לא היתנה את התיווך בקניה של שירות או של נכס ממנו או מאדם אחר שהוא ציין".

י' ברג: הכוונה היא, שאם אני מתווך ובא אלי מישהו, לא אוכל להגיד לו: "כדי שאני אתווך, אתה צריך לקנות ממני BOOK או משהו שכזה".

י' ברג: נתקלנו גם לאחרונה בתופעה של מתווך שלא מתנה אך אומר: "מאד מאד כדאי לך.

י' ברג: אני מאד ממליץ".

י' ברג: הוא מפעיל לחץ פסיכולוגי, ובסופו של דבר הוא גורם לכך שאותו ילד או אותם הורים יבואו ויקנו אצלו שירותים באלפי שקלים.

י' ברג: לכן, מה שאנו מציעים הוא לא לשנות שום דבר אלא בתקנה 5(1), במקום שכתוב "לא נדרש ולא נתבע מהילד או הוריו תשלום במישרין או בעקיפין בעד תיווך או העברה זולת מה שכאן הוסף", להוסיף תוספת: "וכן לא נגבה מהילד או הוריו תשלום בעד שירות אחר הקשור לפעולות התיווך ע"י המתווך- - -

ת' פינקוס: כתוב: "במישרין או בעקיפין".

ת' פינקוס: זה כתוב בסעיף 5(1) המקורי.

ת' פינקוס: ג'' וסרמן: אני מבינה, שאתה רוצה את ה"במישרין או בעקיפין" גם לעניין פסקה (2).

י' ברג: אלה הוצאות שהוצאו בקשר לתיווך.

י' ברג: האם מבחינת

י' ברג: כם זה פעולות התיווך?

ג'' וסרמן: האם אתה מציע כאן להוסיף גם לפסקה "במישרין ובעקיפין"?

י' ברג: לא לגבי התניה, אלא לעצם הגביה.

י' ברג: אם אתם אומרים שתיווך והעבדה או הוצאות שהוצאו בקשר אליו זה כולל כל הוצאה שהיא, אני חוזר בי.

ת' פינקוס: ודאי שכן.

יאיר פרץ: זה אושר.

א' בן-זינו: אני אריק בן-זינו, ואנו מייצגים חלק מחברות התיווך לצורך העניין הזה.

א' בן-זינו: יש פה איזו שהיא הערה, שלא הספקתי להגיב עליה, בנושא ה-20% ובנושא ה-BOOK.

יאיר פרץ: אדוני, זה כבר אושר.

ד' שמיר: אני דודי שמיר מסוכנות "טייק טו".

ד' שמיר: האם אתם רוצים לשמוע מהשטח כמה דברים?

יאיר פרץ: ודאי שאנו רוצים לשמוע.

יאיר פרץ: תגיד, אם יש לך השגות לגבי התקנות.

ד' שמיר: לא.

יאיר פרץ: אתה רוצה לדווח על השטח.

יאיר פרץ: נסיים את התקנות, ואחר כך נדבר על זה.

ד' שמיר: אם נסיים את התקנות, זה יהיה TOO LATE.

ד' שמיר: יש פה דברים שהם רלוונטיים.

ד' שמיר: אנו כבר הרבה מאד שנים מצרים על התופעה הזו של כל מיני סוכנויות שקמו וצצו כל שבוע ולקחו אלפי שקלים על כל מיני BOOKS, קורסים ושטויות, ואף אחד לא עצר אותן.

ד' שמיר: הגיעו אלינו הורים, אחרי ששילמו אלפי שקלים וקיבלו המון הבטחות.

ד' שמיר: בשונה מהם, אנו סוכנות שבאה ואומרת על השולחן מה קורה.

ד' שמיר: אנו רואים את השתתפות הילד בצילומים כחויה, כצילום, ולא כאיזו שהיא פנטזיה.

ד' שמיר: תחילה, אני מברך על כל העניין הזה.

ד' שמיר: היום, כדי לתווך ילד בתחום הזה, צריך שיהיו לילד איזה שהן תמונות טובות ומקצועיות כדי שנוכל להראותן ללקוח שיבחר.

ד' שמיר: אם אתם אוסרים עלינו לקחת אפילו שקל מהילד, זה אומר שהוא יצטרך לרוץ אולי למקום אחר, כי אין אפשרות אחרת שכן זו חובה שיהיו לו תמונות, ולשלם אולי במקום אחר אצל אנשים שאנו לא מכירים את המאות ואלפי שקלים.

יאיר פרץ: תסביר לי אולי את ההבדל בין זה לבין מצב שהוא נכנס לסטודיו בתחנה המרכזית בעירו ומצטלם; אני מניח שהצלם הוא מקצוען ולמד את המקצוע, והוא יצלם אותו כמו שצריך.

יאיר פרץ: מה ההבדל בינך לבינו?

צ' שנקמן: זה לבטח לא בסכומים האלה.

א' קורן: שקלנו והגענו למסקנה, שאלה ההוצאות שלכם וההשקעה שלכם בילד, ואת הפירות אתם תקצרו אחרי זה.

א' בן-זינו: מבחינת החברה שלי, אנו, גם כך, מתעסקים אולי באחוזון קטן בנושא ילדים.

א' בן-זינו: חד-משמעית, לא נתעסק עם זה יותר, כי אינני רואה בזה שום עתיד או שום יכולת לעבוד.

א' בן-זינו: מה שיקרה הוא, ש-90% מעבודה תצא החוצה לחוץ-לארץ; מצלמים ברומניה, בהונגריה ונמשיך לצלם.

א' בן-זינו: כל התעשיה תצא החוצה ותצא מהמדינה החוצה.

א' בן-זינו: חד-משמעית, היינו אלה שעזרנו ויזמנו לעצור את כל התופעה של גביה על BOOKS.

א' בן-זינו: אני איתך בעניין לחלוטין.

א' בן-זינו: אנו לא גובים שקל על BOOK, ואנו מממנים זאת.

א' בן-זינו: אני לא רוצה לעשות כסף על BOOKS.

א' בן-זינו: אבל, יש בעיה נוספת: אם אתה בא ואומר "עכשיו, תרויחו כך, ותרויחו פחות או תעשו כך", אי אפשר לתפקד בכזה דבר.

א' בן-זינו: גם כך עלינו לבקש 12 אלף אישורים, וגם כך הם לא יכולים לעבוד בשעות מסויימות.

א' בן-זינו: כל הסיפור בסוף היום - יוציאו זאת החוצה.

ת' פינקוס: אל תתווך נוער.

ת' פינקוס: תתווך בגיר.

א' בן-זינו: מקובל.

א' בן-זינו: אם החקיקה היא לתווך בגירים, אז- - -

ת' פינקוס: החקיקה היא לגבי תיווך עבודת נוער.

א' בן-זינו: אעסוק בבגירים.

א' בן-זינו: ג'' וסרמן: [קוראת סעיף 4, בתקנות לעיל, לגבי הוספת תקנה 8א: "אחרי תקנה 8 לתקנות העיקריות יבוא: '8א.

א' בן-זינו: שמירת דינים תקנות אלה באות להוסיף על הוראות כל דין ולא לגרוע ממנו'".

א' בן-זינו: ] [קוראת סעיף 5, בתקנות לעיל, לגבי ביטול תקנה 9: "תקנה 9 לתקנות העיקריות - בטלה".

א' בן-זינו: ] אני רוצה לומר בוועדה, שזה יחול עד ינואר 2001.

א' בן-זינו: בעצם, זה הופך את התקנות לתקנות קבועות.

יאיר פרץ: טוב.

נסים זאב: האפשר לדעת בהערכה כמה אפשר להרויח על כל הופעה כזו?

ד' שמיר: זה מאד תלוי.

ד' שמיר: אנו מתעסקים בניצבים, והוא מתעסק יותר בדוגמנים.

ד' שמיר: יש ניצבים בסרטים ובפרסומות, ובדרך כלל מדובר במסות של אנשים.

ד' שמיר: בדרך כלל, אלה אנשים שמרויחים מעט מאד כסף ומדובר בהרבה מאד שעות.

ד' שמיר: אם שמעתם, היה אמור להצטלם בארץ עם בראד פיט ורוברט רדפורד, שבוטל בגלל המצב.

ד' שמיר: שם היו אמורים להיות גם אלפי ניצבים.

ד' שמיר: ילד שבא כניצב להצטלם ליום צילום כאחד מתוך מאה אנשים יכול להרויח 150 עד 200 שקל ליום מכסימום.

ד' שמיר: המפיקים מאד קמצנים בקטע הזה.

ד' שמיר: מצד שני, ילד שיעשה תפקיד ראשי בפרסומת - התעריף שלו יכול להיות מאות דולרים ויותר.

ד' שמיר: הפער פה גדול, ותלוי מה הוא עושה.

נסים זאב: יש קצת הצדקה בדבריו.

נסים זאב: 20% הם כסף קטן בשביל תיווך.

א' בן-זינו: חבל להכנס לזה בכלל.

א' בן-זינו: פירושו של דבר, כריתת הענף.

נסים זאב: בעל חנות מכולת יכול להרויח 30%.

ת' פינקוס: עניין ה-20% מוגבל רק לגבי קטינים.

ת' פינקוס: למדינה אין עניין שקטינים יועסקו, ולכן ניתנים היתרים במשורה.

נסים זאב: אם אין עניין, זה לא קשור לסוכנות.

ת' פינקוס: ודאי שכן.

ת' פינקוס: עיקר העבודה שלהם היא לא קטינים.

ת' פינקוס: עיקר העבודה שלהם היא תיווך.

ת' פינקוס: ג'' וסרמן: [קוראת סעיף 6, בתקנות לעיל, לגבי תיקון התוספת: "בתוספת לתקנות העיקריות החלקים 'אישור הרופא הבודק' ו'עמדת מנהל המוסד החינוכי שבו הילד לומד' - יימחקו".

ת' פינקוס: ] [קוראת סעיף 7, בתקנות לעיל, לגבי תחילה: "תחילתן של תקנות אלה ביום ו' טבת תשס"א (1 בינואר 2001)".

ת' פינקוס: ]

ת' פינקוס: הטפסים לתיווך - שם לא צריך רופא, וזה רק להעסקה עצמה.

יאיר פרץ: זה קיים.

א' זלדן: אנו מורידים את הרופא ואת מנהל בית-הספר מהתיווך.

א' זלדן: נעבור לתקנות ההעבדה, ושם יש את זה.

יאיר פרץ: בסדר.

יאיר פרץ: זה מאושר.

ג'' וסרמן: אנו עוברים לתקנות עבודת הנוער (העבדת ילד בהופעה או בפרסומת) (תיקון), התשס"א-2000.

ג'' וסרמן: [קוראת סעיף 1, בתקנות עבודת נוער (העבדת ילד בהופעה או בפרסומת) (תיקון), התשס"א-2000, לגבי תיקון תקנה 4: "בתקנה 4 לתקנות עבודת הנוער (העבדת ילד בהופעה או בפרסומת), התשנ"ט-1999, במקום תקנת משנה (ב) יבוא: '(ב) לא יצורף אישור רופא לבקשה להיתר, אם בתוך ששת החודשים שקדמו לבקשה, ניתן אישור רופא להעבדת אותו ילד'".]

א' זלדן: התקנות מדברות על כך שצריך בכל בקשה לצרף אישור בית-ספר ורופא.

א' זלדן: אנו אומרים, שאישור רופא מספיק לנו אחת לחצי שנה.

א' זלדן: קודם היה כתוב בתקנה והיתה הפניה לתקנות התיווך.

א' זלדן: מכיון שהורדנו זאת מתקנות התיווך, היינו צריכים- - -

ג'' וסרמן: לעניין עמדת מנהל המוסד, זה יהיה בכל פעם.

א' זלדן: כן.

ד' שמיר: לגבי כל פעם, האם אתם סגורים על זה?

ד' שמיר: האם אינכם יכולים להקל?

ד' שמיר: לגבי אותו כסף שאתם אומרים שההורה לא ישלם בשביל הילד, ההורים מתרוצצים בצורה בלתי רגילה בקטע הזה כי לכל עבודה ועבודה עליהם לרוץ לבית-ספר.

ד' שמיר: אני מדבר על ההורים.

ד' שמיר: אני שואל למה אי אפשר להאריך.

ד' שמיר: היו"ר י' פרץ: זה סעיף חשוב.

מ' שבירו: אסביר, ואתן דוגמא.

מ' שבירו: יש ילדה בת חמש שהצטלמה לכמה וכמה פרסומות.

מ' שבירו: לגבי הפרסומת הרביעית כשהגישו בשבילה בקשה, המנהלת בגן כתבה שבכל פעם שהילדה חוזרת מצילומי פרסומת שבועיים לוקח לה להתאפס על עצמה; היא לא מצליחה להתרכז, ויש לה התפרצויות בכי והתפרצויות זעם.

מ' שבירו: מצבה משתנה בעקבות הצילומים.

יאיר פרץ: זה ברור.

מ' שבירו: לכן, אני רוצה את זה.

ד' שמיר: מה עם נושא עמדת הילד ועמדת ההורה בנושא כל עבודה ועבודה?

מ' שבירו: קודם כל, לא כל כך קשה להשיג זאת.

מ' שבירו: זה הרבה יותר פשוט מאשר נושא המנהל.

ד' שמיר: בסדר גמור.

ד' שמיר: כל הנושא הזה מבורך בצורה בלתי רגילה.

יאיר פרץ: התקנות מאושרות.

יאיר פרץ: ישר כוחכם על העבודה הזו.

יאיר פרץ: אני נועל את הישיבה.

יאיר פרץ: אני מודה לכולם.