ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 232, 2000-11-28 10:00

דוד טל: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דוד טל: על סדר היום – סקירת שר הבריאות לגבי תקציב 2001.

דוד טל: אני מקווה ששר הבריאות יגיע במהלך הישיבה, אבל חבל לי שהוא לא ישמע את הדוברים, כדי שיוכל להתייחס.

דוד טל: חבל מאוד שהשר לא מצא לנכון להגיע לכאן.

דוד טל: למרות שהשר דיבר איתי עכשיו והתנצל על כך, אני חושב שמן הראוי היה שכאשר מציגים בפעם הראשונה תקציב בריאות, השר הממונה יגיע לוועדה וימסור את התקציב ויתייחס לבעיות שעולות מגופים שונים ואולי אפילו יוכל לתת מענה במסגרת התקציב שלו ובכוחות משותפים אולי נוכל לתת מענה יחד עם האוצר.

דוד טל: מידי שנה בשנה בנושא תקציב המשרד, השר הממונה מוסר לנו דוח ואנחנו מעלים נושאים שונים.

דוד טל: לצערי, עד היום אין מנגנון עדכון אוטומטי כפי שביקשנו גם בוועדת החקירה הפרלמנטרית שדנה בנושא הזה וגם היה חוק בנושא הזה של חבר הכנסת אבשלום וילן.

איוב קרא: אני מבקש לציין שאי הגעתו של השר לישיבה מהווה זלזול פראי בוועדה, זלזול פראי במערכת הבריאות.

איוב קרא: זה דבר מקומם ומרגיז ומבחינתי זה המשך של תעלולים במערכת הבריאות מאז שהממשלה הזאת התחילה לכהן.

איוב קרא: באנו לכאן לשמוע סקירה של השר ולא יכול להיות שוועדה תתחיל דיון, כשהדבר המרכזי על סדר היום הוא סקירתו של השר, אבל השר לא נמצא.

איוב קרא: מאוד חשוב שהמסר הזה יעבור לכל מי שצריך להגיע.

דוד טל: לעניין מנגנון עדכון אוטומטי, לצערי האוצר מתנגד למנגנון הזה ולכן יש הצעת חוק בעניין הזה של חבר הכנסת אבשלום וילן.

דוד טל: אני מקווה שבהצעת החוק הזאת יימצא לזה פתרון.

דוד טל: היעדר מנגנון לעדכון מלא של עלויות הסל יוצר מצב אבסורדי.

דוד טל: השנה למשל, ההכנסות ממס בריאות היו גבוהות יותר ממה שנדרש על פי עלות הסל הלא מעודכנת במלואה.

דוד טל: במקום שמשרד האוצר יפנה למערכת הבריאות את העודף של התקציב הזה, הוא מרשה לעצמו להשתמש בו כמס רגיל לכל דבר ועניין והיפנה אותו לצרכים אחרים.

דוד טל: אני מניח שזה הופנה לצרכים חשובים, אבל בוודאי לא למערכת הבריאות.

דוד טל: הטענה של הוועדה הזאת, השכם והערב, שכספי בריאות צריכים להיות צבועים והם צריכים ללכת אך ורק לבריאות, היתה ועודנה, ואני מניח שהיא תהיה גם בעתיד, היות שגובים מאיתנו מס בריאות.

דוד טל: אנחנו עומדים על כך - היות שלא נגבה מס בריאות ולא נגבה מס חינוך ולא נגבה מס ביטחון - שהכסף הזה צריך ללכת רק לבריאות.

דוד טל: ירצו, שישנו את זה ויבטלו את מס הבריאות ויכניסו הכל למס הכנסה ואז אולי לא תהיה לנו תביעה שהכסף הזה ילך בצורה כזאת או אחרת לנושא הבריאות.

דוד טל: על כן אני סבור שצריך לצבוע את הכסף הזה, כדי לאפשר פעילות טובה יותר.

דוד טל: בכלל לא נורא שייווצרו עודפים במערכת הבריאות.

דוד טל: יש הרבה מה לעשות במערכת הבריאות והיא עדיין לא פועלת כפי שהיא צריכה לפעול, אלא היא פועלת מהיד לפה בצורה לא מתוכננת.

דוד טל: הכלכלנים ביניכם בוודאי יסכימו איתי, שאפשר היה להשיג תפוקות הרבה יותר טובות וניצול יעיל יותר של התקציב שעומד לרשותנו, לו המערכת הזאת היתה מתוכננת לטווח של שלוש שנים או חמש שנים ואף יותר.

דוד טל: בשיחה עם מספר רופאים הועלה הנושא של מחקר ופיתוח.

דוד טל: לא צריך להכביר במילים כדי לומר שבמדינת ישראל יש מוחות טובים, כל הרופאים הם טובים ובעלי כושר בלתי רגיל.

דוד טל: זה נושא, שאם יקבל את המשאבים הראויים, אין לי שום ספק שהתשואה מעבודתם של אלה שיעסקו במחקר ופיתוח תהיה גבוהה, וממילא הדבר הזה יבוא לידי ביטוי מבחינת החיסכון שיהיה בתקציב הלאומי לבריאות.

דוד טל: בתקציב הנוכחי יש לצערי ירידה של 6% בעלות לנפש המתוכננת.

דוד טל: השחיקה בעלות לנפש הולכת ויורדת.

דוד טל: מ-1995 – השנה שבה נכנס חוק בריאות ממלכתי לתוקפו - יש ירידה בעלות לנפש ובמקום לשמר לפחות את הקיים, העלות יורדת.

דוד טל: עלות של 6% בלבד זה דבר שמעורר דאגה וכך גם לגבי הוצאות לקניות למאושפז בבתי חולים ממשלתיים.

דוד טל: גם התקציב הזה נשחק בצורה ניכרת, מ-2,500 שקלים ל-2,080 שקלים.

דוד טל: אני סבור שצריך לבדוק את הנושא ולראות איך עומדים על המשמר ואיך תובעים מהאוצר את החסר.

דוד טל: יש חוק שהוועדה הזאת חוקקה, בפירוש לתפארת הוועדה הזאת ואני גם חושב שלתפארת מדינת ישראל – חוק נכי נפש בקהילה.

דוד טל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי היתה היוזמת של החוק הזה.

דוד טל: החוק עבר בוועדה הזאת אחרי הרבה עמל וטרחה.

דוד טל: לצערי היו מי שמצאו לנכון לא להכליל אותו ולא לתקצב אותו.

דוד טל: לפני כחודש וחצי כתבתי מכתב לשר הבריאות, לשר האוצר ולראש הממשלה, שבו אני תובע לתקצב את החוק הזה, משום שאי הכללתו זה בבחינת "לעשות צחוק מהעבודה" ולדרוס ברגל גסה כל חקיקה טובה בבית הזה.

דוד טל: לא ייתכן שהבית הזה יחוקק חוקים ומי שצריך להוציא את זה מהכוח אל הפועל ימצא לו תירוצים ותואנות כאלה ואחרות לא לבצע.

דוד טל: הגיע הזמן שמישהו יתייחס גם לשכבות החלשות והמוחלשות ולא רק לתעשיות היי-טק וכד'.

דוד טל: צריך להסתכל בעיניים טובות גם על הקהילות הללו, אך לצערי הדבר הזה לא נעשה.

דוד טל: עד כמה שיהיה בכוחי, אני אשתדל לעמוד על כך בזמן דיוני התקציב.

דוד טל: אני רואה בזה אחד הנושאים החשובים של הוועדה ואנחנו נשתדל לשכנע את שר האוצר לתקצב את הצעת החוק הזאת.

דוד טל: יש בעיות נוספות.

דוד טל: לצערי עד היום הבעיות הקשות והמורכבות לא באות לידי פתרון בתקציב שמונח לפנינו.

דוד טל: אני לא רואה איזושהי מגמה של משרד האוצר ומשרד הבריאות, כדי לפתור בעיות מהסוג הזה.

דוד טל: לגבי הנושא של הגריאטריה והסיעוד, ועדת החקירה הפרלמנטרית כבר אמרה את דברה בנושא הזה.

דוד טל: אנחנו חושבים שנכון להכניס גם את הגריאטריה וגם את הסיעוד לסל הבריאות.

דוד טל: לצערי יש השנה זליגה בקודים.

דוד טל: בשנה שעברה היו 710 קודים ואילו השנה המספר ירד ל-600 קודים בלבד.

דוד טל: כלומר גם פה אנחנו רואים שחיקה שהולכת וגוברת עם הזמן.

דוד טל: אנחנו לא רואים שמישהו נותן מענה לצרכים הללו.

דוד טל: לגבי סל התרופות – בשנה שעברה כל מיני גורמים חברו יחד והיתה קואליציה שחצתה מפלגות והסל גדל ל-270 מיליון שקל ואילו השנה הוא יעמוד על כ- 190 מיליון שקל.

דוד טל: יכול להיות שהאוצר יגיד שהוא חוסך בכל מיני מקומות ולשר הבריאות יהיה עוד תקציב.

דוד טל: אני לא רואה את זה כך, אלא רואה את זה בחומרה רבה, כי סל התרופות צריך להתרחב ולתת תשובות ליותר מחלות.

דוד טל: נכון שאי אפשר לתת מענה לכל הצרכים, אבל לצערי אני לא רואה מגמה חיובית מצד האוצר כדי לפתור בעיות כאלה.

דוד טל: לגבי התרופות שמצילות חיים – הצרכים בתחום הזה גדולים ויש מספרים שונים שמתפרסמים בעיתונות לגבי הנושא.

דוד טל: יש אומרים שמדובר במיליארד שקלים ויש אומרים שפחות.

דוד טל: בכל מקרה, כולנו מסכימים שהצרכים הולכים וגוברים, אך לצערי גם השנה לא נוכל לתת מענה עם התקציב הזה.

דוד טל: אני רוצה להודות לרן קורא, עוזר המחקר של הוועדה, שהכין עבודה בנושא התקציב.

יאיר פרץ: אני מבקש שמנכ"ל משרד הבריאות יתייחס בסקירה שלו גם לטענה שלאחרונה הוצאו חולי נפש מבתי חולים לשיקום בקהילה.

יאיר פרץ: לצערי הרב השיקום הוא לא שיקום.

ד"ר בועז לב: אני מבקש להביא בפניכם מספר נתוני רקע, כדי לסבר את האוזן על פעילותה של מערכת הבריאות.

ד"ר בועז לב: (הוצגו שקפים – מקבלי טיפול בדיאליזה 1986 – 1999, מס' לידות חי, ילודים מתחת ל-1.5 ק"ק) אנחנו רואים את קו העליה מ-1986 ואת מספר מקבלי הדיאליזה נכון להיום.

ד"ר בועז לב: אנחנו רואים את העליה בלידות החי ואנחנו עוברים את כבר את ה-140,000 לידות בשנה.

ד"ר בועז לב: אנחנו רואים גם שיחד עם הטכנולוגיות המפותחות שמאפשרות לזוגות שקשה להם להביא ילד לעולם, יש עליה במספר הילדים שנולדים במשקל נמוך מתחת ל-1,500 גרם.

ד"ר בועז לב: לעובדה הזאת יש כמובן משמעות דו-כיוונית – אנחנו מאפשרים חיים מצד אחד, אבל הילדים האלה בדרך כלל נולדים עם פגיעות שמטילות על מערכת הבריאות ועל ההורים בעיות טיפוליות די קשות.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – צריכת החמצן) אנחנו רואים שהיקפי הפעילות בבתי החולים הולכת וגדלה.

ד"ר בועז לב: אנחנו רואים בשקף את הקו התלול של עליה בצריכת חמצן בבתי חולים ממשלתיים.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – חלוקת עוגת התקציב) חוק ביטוח בריאות ממלכתי, קרי הכסף שמוקצב לקופות החולים פלוס תמיכות הוא 10.6 מיליארד שקל, בתי חולים ממשלתיים 4.7 מיליארד שקל.

ד"ר בועז לב: סך השירות באחריות המשרד, קרי פסיכיאטריה, גריאטריה, רפואה מונעת – 3 מיליארד.

ד"ר בועז לב: הכשרה מקצועית – רופאים, סטז'רים ופעילות המטה של משרד הבריאות – 600 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: פיתוח של כל המערכת הזאת – 500 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: בסך הכל 19.4 מיליארד שקל.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור שמתוכם 6.1 מיליארד שקל זה הכנסות, קרי הוצאות שמותנות בהכנסות שמביאים בתי החולים בעיקר כתוצאה מהפעילות שלהם.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – הישגים ובעיות בתקציב המשרד) בתקציב של השנה יש לנו תוספת של 600 קודים.

ד"ר בועז לב: בשנים החולפות היתה תוכנית רב שנתית שלפיה כל שנה התווספו 710 קודים.

ד"ר בועז לב: אחר כך נראה שהפלג הזה באוכלוסיה הולך ועולה וכמובן שהפחתת מספר הקודים אינה נותנת מענה, אלא תגדיל את הפער מבחינת האנשים שזקוקים לאשפוז סיעודי.

ד"ר בועז לב: כשאני אדבר על בריאות הנפש אני אגע בתקציב השיקום, בבעיות של תקציב ההתמכרויות ובבסיס ההפעלה של בתי החולים.

ד"ר בועז לב: בבריאות הציבור יש לנו תוספת של 3 מיליון שקל לאביזרי שיקום וניידות לנכים.

ד"ר בועז לב: זו קבוצה שאנחנו מהווים לה בעצם את הרגליים ולצערי התקציב אינו נותן מענה מספיק לצרכים שלהם.

ד"ר בועז לב: יחד עם זה לא קיבלנו מענה בתקציב לבעיות כמו חיסונים, אגרת שיניים לתלמיד.

ד"ר בועז לב: לדברים האלה נצטרך לתת מענה בהמשך.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – סלי קופות חולים) לסל התווספו 2% לגידול האוכלוסיה ו-1% לטכנולוגיה.

ד"ר בועז לב: זו היתה התוספת לשנים שחלפו.

ד"ר בועז לב: לעומת זאת, בשנה החולפת קיבלנו עוד תוספת לטכנולוגיה.

דוד טל: האם תוספת של 1% לטכנולוגיה נקבעת בצורה שרירותית או על פי איזשהו מדד או בדיקה מסוימת?

ד"ר בועז לב: התשובה היא לא.

ד"ר בועז לב: המקובל בעולם הוא בין שניים לשלושה אחוז.

ד"ר בועז לב: אנחנו עומדים על אחוז אחד.

דוד טל: לגבי השנה הזאת, משרד האוצר העלה לטכנולוגיה ב-1% בצורה שרירותית או שהמשרד הגיש הצעה?

ד"ר בועז לב: זה מה שהאוצר הקצה לצורך העניין הזה.

ד"ר בועז לב: סך הבקשות שעומדות בפני משרד הבריאות להוספת טכנולוגיות היא מעבר למיליארד שקל.

ד"ר בועז לב: אני חושב שבצרכים המיידיים של מערכת הבריאות מדובר על 600-700 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: אנחנו רואים עליה ברשת הביטחון מ-225 מיליון שקל ל-280 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור שזאת ירידה ביחס ל-99'.

ד"ר בועז לב: אלה בעצם ההישגים של התקציב לשנה הקרובה.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור גם כמה בעיות.

ד"ר בועז לב: עלות הסל מתעדכנת באמצעות מדד שהוא שוחק.

ד"ר בועז לב: יש לנו אפיונים דמוגרפיים שלא נלקחים בחשבון ואותה הצעה של חבר הכנסת וילן שמקודמת כאן במסגרת הוועדה, מנסה לתקן מספר אפיונים של עדכון הסל.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור ששיעור גידול האוכלוסיה שלנו הוא מהגבוהים בעולם המערבי.

ד"ר בועז לב: רוב העולם המערבי נמצא באפס עליה או בעליה שלילית של גידול אוכלוסין.

ד"ר בועז לב: המשמעות הנגזרת מזה שצריך לעדכן את זה בשיעור נכון יותר בהתאם לגידול האוכלוסיה.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור גם שהסקטור הקשיש באוכלוסיה עולה בצורה משמעותית.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – תקציב 2001) יש צמצום רשת הביטחון.

ד"ר בועז לב: ב-1999 זה היה 410 וב-2000 זה היה 225.

ד"ר בועז לב: עכשיו חזרנו ל-280, שזה עדיין רחוק מהצורך.

ד"ר בועז לב: יש לנו כמובן דרישות להתייעלות נוספת ב-2001.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – השינוי המצטבר בעלות הסל לקופות החולים) אנחנו רואים כאן שיש שינוי מצטבר בעלות הסל לקופות החולים, כאשר מבחינת הנפשות המתוכננות יש עליה של 21.1% במהלך השנים 1995 עד 2001 לעומת עלות הסל שעלתה רק ב-14.2%.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – מה צפוי לאור התקציב) מה שצפוי לאור התקציב: יש לנו טכנולוגיות חדשות – 190 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: במהלך השנה נפתח, במסגרת תוכנית רב שנתית, 300 מיטות חדשות.

איוב קרא: כמה מיטות נפתחו בשנה הקודמת?

ד"ר בועז לב: 300 מיטות.

ד"ר בועז לב: אנחנו נקצה לבתי חולים פסיכיאטריים כסף כדי לשפר במעט את מערך הבינוי שלהם, שהוא המערך המפגר ביותר מבחינת מערך בינוי.

ד"ר בועז לב: בשנת 2000 נפתחו הוסטלים לניצולי שואה.

ד"ר בועז לב: אנחנו נמשיך את הפעילות שהיתה בשנת 2000 להוצאת חולי נפש לקהילה.

ד"ר בועז לב: כמובן שזה מותנה בתקצוב הולם של החוק החשוב הזה לשיקום חולי נפש בקהילה.

ד"ר בועז לב: במערך השתלות איברים אנחנו נמצאים בקו עליה ביחס לשנתיים שחלפו, אבל עדיין לא הגענו למה שהיה בשנת 1998, שהיתה שנה יותר פוריה מבחינה זו.

ד"ר בועז לב: זו פעילות שאנחנו חושבים שצריך לתגבר בכל צורה שהיא, בעיקר באמצעות קמפיין ציבורי רחב.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור שקמפיין ציבורי גם הוא יקר ביותר ואנחנו עומדים בפני הוצאות אדירות של זמן אוויר.

ד"ר בועז לב: זה נכון גם לגבי קמפיינים נוספים שאנחנו חושבים שהם חיוניים למערכת הבריאות, כמו למשל קמפיין להפסקת עישון, חינוך לבריאות בנושא של מניעת איידס וכו'.

ד"ר בועז לב: כל הדברים הללו עולים כסף רב וקצרה ידינו לעשות אותם.

ד"ר בועז לב: כך אנחנו נכשלים מול יכולות עתירות כסף וידע, כמו חברות הטבק למשל.

ד"ר בועז לב: אנחנו נרחיב במידה קלה את מערך שירותי החירום והסדרנו את הקצאת חלקה של המדינה להחזקת ניידות לטיפול נמרץ לבסיס התקציב, כך שהדבר הזה למעשה נסגר.

ד"ר בועז לב: אנחנו גם נוסיף נקודות הזנקה ביש"ע בהיקף של 3 מיליון שקל במהלך השנה הקרובה.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – בעיות תקציב 2001 – שירותים באחריות המשרד) יושב ראש הוועדה נגע בבעיות המרכזיות של מערכת הבריאות.

ד"ר בועז לב: מבחינת השירותים שהמשרד אחראי להם, שנכון היה לראות אותם בפילוסופיה של חוק ביטוח בריאות ממלכתי, אין שום מנגנון הצמדה, בניגוד לסל הקופות שיש להם מנגנון הצמדה.

ד"ר בועז לב: הכסף איננו צבוע , הכסף איננו מיועד ואנחנו נלחמים, לעיתים מלחמת מאסף, כאשר אנחנו לא מצליחים להשיג מספיק כסף כדי לשפות ולסייע לאותן אוכלוסיות חלשות – אוכלוסיית הקשישים, חולי הנפש, או שירותים חיוניים שהמדינה חייבת בהם, כמו שירותי חיסונים, שירותי אם וילד, עזרה לנכים וכו'.

ד"ר בועז לב: דווקא האוכלוסיות האלה נופלות במקום שאין לו שום צביעה ושום יכולת של התמודדות לטווח ארוך.

דוד טל: השנה היו עודפים של 850 מיליון שקל.

דוד טל: האם תבעתם את הכסף הזה מהאוצר?

דוד טל: הכסף הזה נגבה עבור הבריאות, האם תבעתם את הכסף הזה כדי לתת לנכים יותר או לנכי נפש בקהילה או לכל מיני דברים אחרים שהזכרת?

ד"ר בועז לב: אמרנו שהכסף הזה ראוי שילך לבריאות.

ד"ר בועז לב: אם השאלה היא אם תחושת הציבור היא שראוי שהכסף הזה ילך לבריאות, התשובה היא כן, כי הציבור משלם אותו לבריאות.

ד"ר בועז לב: יחד עם זאת, על פי החוק, האוצר אומר שהוא מחויב לעלות הסל ועודפי גביה שישנם יישארו באוצר.

ד"ר בועז לב: אין ספק שחסר כסף במערכת הבריאות ועל זה לית מאן דפליג.

דוד טל: אתה בעצם אומר שאם יש שאלה אם משרד האוצר ממשיך להתל במערכת הבריאות, אז התשובה היא גם כן חיובית.

דוד טל: אני מבין שאתה מנוע מלהגיב.

ד"ר בועז לב: המשמעות היא שחיקה מתמדת בשירותים שהזכרתי.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – אחוז הגידול באוכלוסיה למול הגידול המצטבר) כאן אנחנו רואים את הביטוי של מה שאמרתי.

ד"ר בועז לב: בין השנים 1995 ל-2001 גידול האוכלוסיה הוא בשיעור של 17%.

ד"ר בועז לב: כאשר אנחנו לוקחים את תקציב בריאות הציבור, אנחנו רואים שהוא רק 11.4% והתקציב לבריאות הנפש הוא 10.9%.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור שבאותה תקופה נכנסו טכנולוגיות חדשות לפסיכיאטריה, כמו תרופות שמאפשרות להוציא אנשים מבתי החולים אל הקהילה.

ד"ר בועז לב: באופן טבעי הטכנולוגיות האלה גם יותר יקרות, כי הן טכנולוגיות פטנטיות בחלקן.

ד"ר בועז לב: כאן מדובר בעליה שהיא מעבר למדד הרגיל של עליית שירותי הבריאות.

ד"ר בועז לב: יושב ראש הוועדה דיבר על האבסורד של יכולת שיקום חולי הנפש בקהילה, שהוא אולי החוק החשוב ביותר, החוק המרכזי, שצריך לתמרץ ולהניע את הפעילות של הוצאת החולים מבתי החולים ולתת להם קיום הוגן ומכובד בתוך הקהילה.

ד"ר בועז לב: הדבר הזה, בלי הדלק, לא יוכל להתממש.

יאיר פרץ: מה התקציב של חוק שיקום נפש בקהילה?

ד"ר בועז לב: התקציב המיועד לזה היום הוא כ-35 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – בריאות הציבור) אוכלוסיה נוספת – התמכרויות, סמים ואלכוהול - היא אוכלוסיה חלשה שאנחנו צריכים להיות לה פה לפה, מה גם שאנחנו גם המבטחים שלהם לצורך העניין.

ד"ר בועז לב: אנחנו אחת המדינות היותר מפגרות בטיפול בתחום הזה של התמכרויות.

ד"ר בועז לב: הדבר הזה עלה בשנים האחרונות בצורה די משמעותית, גם מסיבות של שינוי פני החברה.

ד"ר בועז לב: לתפעולם של בתי החולים הפסיכיאטריים חסרים היום כ-17 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: בכל שנה אנחנו ניצבים בפני סיטואציה די מבישה, שבה אנחנו נאלצים אפילו לחסוך מפתם של חולי הנפש.

ד"ר בועז לב: מקצצים במזון כדי לנסות לגמור את השנה על כרעי התקציב שיש לנו.

ד"ר בועז לב: כמובן שאנחנו רוצים לממש כאן את שלושת העיקרים של להוציא לקהילה, כדי להתמודד עם תמהיל חולים בבתי החולים.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור שכדי להוציא חולים מבתי החולים, אנחנו צריכים לבנות קודם את התשתית לקליטתם בקהילה.

ד"ר בועז לב: אנחנו לא יכולים להוציא את החולים מהקהילה ואחר כך להתחיל לבנות את התשתיות.

ד"ר בועז לב: לכן, השנים האלה, מבחינת המעמסה התקציבית, יכולות להיות יותר כבדות, כי אנחנו הולכים בדרך שתשפר את מצבם של החולים.

ד"ר בועז לב: אנחנו יודעים מה קרה באנגליה עם הוצאת אלפי חולים מבתי החולים לקהילה.

ד"ר בועז לב: שם ההתמודדות היתה מאוד לוקה וכתוצאה מזה היתה גם חזרה רבה והיו הרבה דיירי רחוב, דבר שאילץ את האנגלים לתת פתרונות הרבה יותר יקרים בהמשך.

ד"ר בועז לב: "בריאות הציבור" הוא בעצם הכלי שבאמצעותו אנחנו שומרים ומשמרים את בריאותו של הציבור.

ד"ר בועז לב: אין ספק שהשקעה בקטע הזה תחסוך אחר כך משאבים בטווח היותר ארוך.

ד"ר בועז לב: בתקציב הקיים יש לנו חסר של 47 מיליון שקל בנושא של חיסונים.

ד"ר בועז לב: צריך לזכור שהטכנולוגיה מתקדמת ויש לנו כמה חיסונים שהייצור הישן והזול שלהם חדל.

ד"ר בועז לב: היום יש יצורים שחלקן מתבססים על ביו-טכנולוגיה, שהיא הרבה יותר יקרה.

ד"ר בועז לב: באופן תוצאתי אנחנו לא יכולים שלא לחסן, למרות שזה עולה יותר כסף.

ד"ר בועז לב: יש לנו חיסונים למחלות חדשות, כמו לצהבת הזיהומית המצויה.

ד"ר בועז לב: יש לנו היום חיסונים, שאנחנו כמדינה ממליצים עליהם, רק שאין לנו כסף לממן אותם, כמו למשל אבעבועות רוח, שהיא מחלה מאוד מאוד שכיחה.

ד"ר בועז לב: הרבה פעמים יש טענה למשרד הבריאות על כך שהוא ממליץ, אבל הוא לא מחסן ולא מממן.

ד"ר בועז לב: זה שירות שצריך להיות נגיש וראוי לכל ואני חושב שבמשרד יש לנו אחריות לתת לכולם נגישות ושוויוניות לשירותי בריאות.

ד"ר בועז לב: לצערנו בוטלה אגרת בריאות השן לתלמיד, שזה היה שירות מאוד מינימלי בנושא רפואת שיניים, בדיקה מונעת והדרכה בבתי הספר.

ד"ר בועז לב: העלות של העניין הזה, עם ביטול האגרה, היא 20 מיליון שקל ואין לנו מענה לזה.

איוב קרא: זה אומר שכל הטיפול הזה מבוטל?

ד"ר בועז לב: כל הטיפול הזה תלוי על בלימה.

ד"ר בועז לב: אנחנו מנסים למצוא לזה מקורות, אם באמצעות חידוש הגביה או דבר אחר.

ד"ר בועז לב: ברגע זה אין לזה שום מענה תקציבי.

ד"ר בועז לב: בריאות התלמיד, קרי אותו מערך בבתי הספר, שהוא המערך שבו אנחנו צריכים לחנך אותם להתנהגות בריאה, לעקוב אחר בריאות התלמידים, גם הוא היום בסטנדרטים מאוד נמוכים.

ד"ר בועז לב: כדי להעמיד את המערך הזה על הרגליים בצורה ראויה – וגם הוא בבחינת רפואה מונעת - חסרים לנו 9 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: לאביזרים ומיכשור לאנשים עם מוגבלויות יש צורך בתוספת של 105 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – אחוז הגידול השנתי באוכלוסיה ובקרב בני 75 ) אחוז גידול האוכלוסיה הרגילה הוא 17% ואילו בני ה-75 הגידול שלהם הוא 28%.

ד"ר בועז לב: זו אוכלוסיה שצורכת הרבה שירותים והיא בעצם הצרכן העיקרי של שירותי הבריאות.

ד"ר בועז לב: לכן, כדי לשמר את המצב הקיים, ולא כדי לענות על העלייה בהזדקנות האוכלוסיה, צריך תוספת של 11 מיליון שקל.

ד"ר בועז לב: (הוצג שקף – הבעיות המרכזיות) יש לנו סל שנשחק כתוצאה מעדכון חסר.

ד"ר בועז לב: אין גם מנגנון עדכון והצמדה לסל בתוספת השלישית, שאלה הדברים שהמשרד אחראי להם.

ד"ר בועז לב: לגבי מצוקת בתי החולים, אותה הצגנו בוועדת הכספים - יש כאן קיצוץ, כאשר מצד אחד יש הגדלת יעד ההכנסות שאליו בתי החולים לא יכולים להגיע, ויש צורכי שעת חירום –בעיות שהזמן גרמן – שעדיין אין לנו מענה הולם לעניין הזה.

ד"ר בועז לב: המערכת הזאת בסך הכל יעילה ומנסה לתת שירות טוב.

ד"ר בועז לב: השהיה הממוצעת הולכת ויורדת ומגיעים כבר לקווים האדומים.

ד"ר בועז לב: שיעור המיטות לאלף נפש גם הוא יורד ואנחנו עומדים להיכנס עכשיו לאיזושהי תוכנית שתנסה לחזות את העתיד ולראות מה יהיו הצרכים העתידיים שלנו.

ד"ר בועז לב: החורף מתדפק על פתחנו ואת הבעיה שזה יוצר אנחנו מכירים.

ד"ר בועז לב: אנחנו מכירים את הזקנה מהמסדרון של בית החולים בנהריה ואנחנו יודעים מהו עודף האשפוז במערכות האשפוז הקורסות שלנו.

ד"ר בועז לב: כדי להתמודד עם הדבר העונתי הזה, אנחנו צריכים 70 מיליון שקל, כאשר יש לנו תוכנית בנויה לעניין הזה.

ד"ר בועז לב: בנוסף לכל אלה צריך תוספת קודים למה שאנחנו קוראים bed blockers , אותם אלה שנתקעים במיטות אשפוז ולא ניתן להוציא אותם בגלל היעדר קודים.

ד"ר בועז לב: אנחנו צריכים להיערך גם לאינתיפאדה.

דוד טל: אני מבקש לשאול לגבי מימון שכר סטז'רים.

דוד טל: האם המתמתחים עובדים מעבר ל-24 שעות, כפי שסוכם בהסכם הרופאים?

ד"ר בועז לב: במרבית המקומות הוצאנו הנחיה למנהלי בתי החולים.

ד"ר בועז לב: בחלק מהמקומות זאת תקנה שהציבור אינו יכול לעמוד בה, מסיבות של תחזוקת הטיפול בחולים.

דוד טל: האוצר חתם על הסכם עם הרופאים, הוא לא יכול לעמוד בזה?

דוד טל: אם זה כך, שייתן כלים נוספים.

ד"ר בועז לב: צריך להיות הוגנים.

ד"ר בועז לב: בהסכם שנחתם יש ליקוי וצריך לתקן אותו.

ד"ר בועז לב: אי אפשר לומר שההסכם לא מקוים, אלא יש בו ליקוי נקודתי.

תמר גוז'נסקי: מי ישמור על השומר?

תמר גוז'נסקי: אם עושים הסכמים לקויים, אז בשביל מה אתם עושים הסכמים?

דוד טל: מדוע חסרים 15 מיליון שקלים למימון שכר סטז'רים?

ד"ר בועז לב: משום שבעבר שכר הסטז'רים נפל באיזשהו אופן על תקציב בתי החולים.

ד"ר בועז לב: כאשר נוצרו גירעונות בתקציב בתי החולים, הם התנערו מהחובה שלהם לתקצב את שכר הסטז'רים והדבר הזה נפל על תקציב משרד הבריאות.

דוד טל: האוצר היה צד להסכם ולא בתי החולים.

ד"ר בועז לב: זה לא היה חלק מההסכם.

יאיר פרץ: מה זמן ההמתנה לקבלת קוד סיעודי?

ד"ר בועז לב: יש היום 600 ממתינים.

ד"ר בועז לב: זמן ההמתנה נע בין חודש לחצי שנה וזה תלוי מאוד באזור שבו אתה נמצא, כי הקודים מחולקים לפי אזורי האשפוז.

ד"ר בועז לב: ועדת טל שישבה על רפורמה, התוותה מספר נקודות שראוי היה לתקן אותם במערכת הבריאות.

ד"ר בועז לב: אני חושב שאנחנו שותפים למרביתם והיינו רוצים לראות אותם מתממשים, כדי שנוכל לממש את מערכת הבריאות.

ד"ר בועז לב: התוספת הנדרשת כדי לקיים את המערכת הזאת בצורה סבירה כלשהי היא בהיקף של כמיליארד שקל.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת להצטרף לכל ההערות החשובות של יושב ראש הוועדה לגבי גזילת תוספת ההכנסות לבריאות שיש ממס הבריאות למטרות אחרות, במקום להעביר לנושא הבריאות.

תמר גוז'נסקי: מאז שבוטל המס המקביל, העדכון של ההכנסות מהמדינה אינו הולך לפי השכר הממוצע במשק, כפי שהיה קודם לכן, אלא לפי החלטות האוצר.

תמר גוז'נסקי: לכן יש לנו גזילה כפולה – גם הגזילה של הכסף הנוסף שלא הועבר וגם העדכון שנעשה על ידי האוצר לא לפי השכר הממוצע במשק.

תמר גוז'נסקי: לכן להערכתי מדובר פה בסכום שנע בין מיליארד וחצי לשני מיליארד שקל שיכלו להגיע למערכת הבריאות אם לא היו קורים הדברים האלה כפי שהם קורים היום.

תמר גוז'נסקי: מערכת הבריאות, לפי המבנה הקודם שהיה ולפי ההעלאה במס הבריאות שהיתה, יכלה לממן את כל הצרכים שלה כפי שהמנכ"ל הציב בפנינו.

תמר גוז'נסקי: אז הבעיה היחידה שהיינו צריכים לדון בה היתה על סדר עדיפויות של החלוקה – מה לעשות קודם ומה לעשות אחר כך.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שהגירעון במערכת הבריאות הוא גירעון מלאכותי, הוא לא גירעון מחויב, הוא לא גירעון שהאזרחים משלמים פחות מדיי מסים ולכן אין כסף או שהם חולים יותר מדיי ואין כסף.

תמר גוז'נסקי: זה לא המצב, כי החשיבה מלכתחילה של חוק ביטוח בריאות היתה נכונה.

תמר גוז'נסקי: לכן אנחנו דורשים את מה שמגיע למערכת הבריאות, לא באיזו טובה שהאוצר יעשה, אלא מה שמגיע לה בצדק.

תמר גוז'נסקי: בקשר לבריאות הנפש דובר על מחסור.

תמר גוז'נסקי: משרד הבריאות הגדיר את המחסור בהיקף של 70 מיליון שקל השנה.

תמר גוז'נסקי: לדעתי אם היו מתייחסים ברצינות לנושא הזה, צריך היה השנה להתחיל ב-200 מיליון שקל ולא ב-70 מיליון.

תמר גוז'נסקי: אבל גם אותם 70 מיליון שקל לא קיימים.

תמר גוז'נסקי: חוק שיקום נכי נפש בקהילה קבע בסעיף מיוחד בחוק, שחייב להיות בתקציב סעיף שנקרא "חוק שיקום נכי נפש בקהילה".

תמר גוז'נסקי: כמה שלא תחפשו בסעיף שירותי בריאות הנפש, לא תמצאו סעיף כזה.

תמר גוז'נסקי: זו חוצפה של משרד האוצר לא להכניס סעיף כזה לתקציב.

תמר גוז'נסקי: אני לא חושבת שיש לאוצר זכות כלשהי לא לעשות מה שכתוב בחוק.

תמר גוז'נסקי: משרד האוצר, באופן שרירותי ובניגוד מוחלט לרוח החוק, אומר ומתנה:

תמר גוז'נסקי: קודם תגידו לנו כמה חולים אתם רוצים לשקם בקהילה ואז נראה כמה כסף אנחנו מוסיפים.

תמר גוז'נסקי: בחוק שיקום נכי נפש בקהילה דיברנו על כך שבקהילה יש כ-50 אלף חולי נפש שהם לא בבתי חולים ואותם אנחנו רוצים לשקם קודם כל.

תמר גוז'נסקי: אם יהיה בסיס שיקום ואפשר יהיה להוציא עוד חולי נפש מבתי החולים, זה נפלא.

תמר גוז'נסקי: אבל כידוע רוב חולי הנפש נכנסים ויוצאים ורוב הזמן הם בקהילה.

תמר גוז'נסקי: אז לקשור את הכל לאותם 6,000 שנמצאים בבתי החולים ובכלל לשכוח את ה-50 אלף שישנם בקהילה?

תמר גוז'נסקי: מה יהיה איתם?

תמר גוז'נסקי: מה הקשר של ה-50 אלף עם ה-6,000?

תמר גוז'נסקי: מגיע להם, כי הם נכי נפש, כי הם החלק הכי מקופח מה גם שמשרד האוצר, במשך ארבע-חמש שנות חקיקת החוק הזה, הסכים עם הנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שנעשה כאן עוול בלתי רגיל.

תמר גוז'נסקי: לעניין הילדים – אחרי שאנחנו גומרים להגיד כמה אנחנו אוהבים ילדים, זה פשוט לא ייאמן איך באופן שיטתי פוגעים בשירותים לילדים.

תמר גוז'נסקי: לא יעלה על הדעת, אבל זאת עובדה, שלמשרד הבריאות נגמר הכסף לחיסונים.

תמר גוז'נסקי: שמעתם פעם דבר כזה?

תמר גוז'נסקי: נגמר הכסף לחיסונים?

תמר גוז'נסקי: אין כסף לקנות חיסונים?

תמר גוז'נסקי: אם מדינת ישראל לא יכולה לממן חיסונים לילדים שלה, אז איך היא בכלל יכולה לדבר על הגנת הילד?

תמר גוז'נסקי: איך היא יכולה להגיד שאכפת לה מילדים?

תמר גוז'נסקי: כך גם לגבי בריאות התלמיד, לגבי שירותים לשיקום ילדים מתחת לגיל שלוש, בריאות השן וכו'.

תמר גוז'נסקי: בסך הכל מדובר בכסף קטן מאוד.

תמר גוז'נסקי: אם נאסוף את כל הסכומים האלה ביחד – כל מה שחסר לילדים – זה בסך הכל 50 מיליון שקל.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שמשרד הבריאות ומשרד האוצר לא יכולים להגיש לכנסת תקציב שיש בו גירעון כזה חמור בנושא הילדים.

איוב קרא: אני חושב שבעיית מערכת הבריאות לא החלה היום.

איוב קרא: כל ממשלות ישראל זלזלו במערכת הזאת.

איוב קרא: זה נובע בראש וראשונה בגלל נושא סל הבריאות.

איוב קרא: משנת 1995 עד 2001 גדלה האוכלוסיה בישראל ב-17% בעוד ההצמדה היתה 11%.

איוב קרא: הפער הזה הוא הגירעון המצטבר של משרד הבריאות ועליו צריך לתת את הדעת, כי זה פוגע בסופו של דבר בכל מערכת שקשורה למשרד הבריאות.

איוב קרא: ראינו פה דברים שהם בנפשנו, גם לגבי תלמידים – טיפול בשיניים שלהם, פגיעה באגרת הבריאות שלהם.

איוב קרא: יש כאן פגיעה בנושאים הכי רגישים, כמו חולי נפש והמכורים.

איוב קרא: אני חושב שמדינה מתוקנת שאמורה להיות אימפריה באזור הזה, לא יכולה להרשות לעצמה לא להתייחס למערכת הבריאות כמו שהיא מתייחסת לנושא הביטחוני.

איוב קרא: היה עודף של כמיליארד שקל בשנה הקודמת.

איוב קרא: באיזו זכות הוחלט להעביר את הסכום הזה שמיועד למערכת הבריאות למשרדים אחרים?

איוב קרא: גם בשנה שעברה שמענו דברים דומים ואף אחד לא עושה שום דבר.

איוב קרא: אני חושב שהשנה הוועדה צריכה להתעלות מעל כל שיקול פוליטי ולהתנגד להעברת התקציב כמו שקיים עכשיו.

איוב קרא: עלינו לבקש חזרה את העודף שהועבר למשרדים אחרים.

איוב קרא: אנחנו צריכים לדרוש להגדיל את מספר מיטות האשפוז מעבר ל-300, דבר שלא משרת את האינטרסים והמגמות בחברה.

איוב קרא: אנחנו צריכים להתאחד סביב העניין הזה ולהביא בשורה חדשה בתקציב.

עדינה מילר: אני אמא ל-11 ילדים ששלושה מהם עם סיסטיק פיברוזיס.

עדינה מילר: ראשית אני רוצה להודות למשרד הבריאות על שעזרו והצילו את ילדיי בזמן שביקשנו.

עדינה מילר: גברת דליה אור עזרה לנו להילחם לקבל את התרופה פולמוזן, תרופה שהצילה את חיי הילדים שלי.

עדינה מילר: תפקוד הריאות של הבן שלי היה 40% ומאז שהוא קיבל את התרופה, החיים שלו היו רגילים.

עדינה מילר: אבל אחרי תקופה, המצב שוב הדרדר ותפקודי הריאות הם כ-52%.

עדינה מילר: כעת הגיעה לארץ תרופה בשם טובימיצין.

עדינה מילר: תרופה זו עוזרת לתפקודי הריאות וכדי שהנשימה תהיה יותר קלה.

עדינה מילר: כשעושים לילדים האלה פיזיות

עדינה מילר: רפיה רואים כמה ליחה יש להם וכמה גדול הסבל שלהם.

עדינה מילר: הטובימיצין עולה 3,000 דולר לחודש ואדם פרטי לא יכול לעמוד בסכום כזה.

עדינה מילר: לפני 22 שנה נסענו לחו"ל עם הבן הגדול שלי, כי בארץ לא היה ידע בטיפול במחלה הזאת.

עדינה מילר: ברגע ששמענו שיש בארץ אפשרות טיפול, עשינו את הטיפול בארץ.

דוד טל: מנכ"ל משרד הבריאות מוסר לי שהתרופה הזאת נמצאת בסדר עדיפות גבוה וקרוב לוודאי שהיא תיכנס לסל.

עדינה מילר: אני מאוד מבקשת שזה ייעשה במהירות, כי החיים של ילדיי בסכנה וכל יום שמעכבים את זה יכול לקצר את חייהם.

עדינה מילר: בסיסטיק פיברוזיס אי אפשר לחכות ואני מאוד מבקשת שתעשו מה שאתם יכולים.

עדינה מילר: אני מאוד מודה לכם על העבר ואודה לכם גם על העתיד.

ד"ר חיים עמית: באתי לכאן כמושתל כבד ואני רוצה לדבר על הצורך שקיים אצל הציבור שאני מייצג – ציבור מושתלי כבד, מועמדים להשתלת כבד ובאופן עקיף גם כל אחד מהמשתתפים פה.

ד"ר חיים עמית: יש שני סוגים של מועמדים להשתלת כבד: אלה שידוע מראש שהם צריכים לעבור השתלה והם נמצאים ברשימת המתנה מסודרת, וביום מן הימים קוראים להם כשיש תרומה.

ד"ר חיים עמית: יש קבוצה אחרת שהיא מקרי חירום, מקרים שבהם חלה קריסה פתאומית ומיידית של הכבד.

ד"ר חיים עמית: אם לא תימצא לאדם כזה תרומה תוך שעות, אין לו אופציה, אלא במקרים מסוימים לטוס לחו"ל, דבר שהוא יקר ומסובך.

ד"ר חיים עמית: עד לפני שנה אנשים כאלה נפטרו.

ד"ר חיים עמית: היום יש טכנולוגיה לגשר על פער הזמנים בין קריסת תפקודי הכבד לבין ביצוע ההשתלה.

ד"ר חיים עמית: הטכנולוגיה הזאת נקראת "דיאליזה של הכבד" והיא מבצעת תפקוד אחד חשוב מאוד של ניקוי הדם מהרעלים באמצעים מלאכותיים.

ד"ר חיים עמית: הטכניקה הזאת מאפשרת לקיים את החולה עד לביצוע ההשתלה.

ד"ר חיים עמית: מי שצפוי להגיע למצב כזה הם קודם כל ציבור המושתלים, שעלולים ביום מן הימים לקבל תופעת דחיה חריפה של הכבד, ואז הם נזקקים להשתלה דחופה חוזרת.

ד"ר חיים עמית: יש לי חבר טוב שעד לפני שלוש שנים היה בחור בריא, עבד ותפקד באופן מלא.

ד"ר חיים עמית: יום אחד הופיעה אצלו פטריה על היד, באזור שמתחת לשעון, והוא קיבל מרופאת המשפחה תרופה נגד פטריות.

ד"ר חיים עמית: כעבור חודש הוא הובהל להשתלה דחופה עקב קריסה טוטאלית של תפקודי הכבד שלו.

ד"ר חיים עמית: היה נס שבמקרה נמצא כבד מותאם לאותו אחד.

ד"ר חיים עמית: היום הוא חי, מתפקד ועובד.

ד"ר חיים עמית: היום מצב כזה פחות מסוכן, משום שיש טכניקה – אומנם עדיין חדשה – לשמר אדם כזה גם אם אין תרומה מיידית.

ד"ר חיים עמית: לכן אני מבקש שהוועדה תוסיף את הטכניקה הזאת לסל הבריאות ובהקדם.

ד"ר חיים עמית: רק לאחרונה שלושה אנשים טופלו וניצלו בזכות הטכנולוגיה והם עכשיו בשלבי החלמה.

ד"ר יורם בלשר: את גזילת מערכת הבריאות ב-850 מיליון השקלים, שנגבו עבור הבריאות והם מנוצלים לצרכים אחרים, לא מאוחר לעצור.

ד"ר יורם בלשר: צריך לעצור את הגזילה הזאת ולהפנות את הכספים האלה למערכת הבריאות, משום שיש מה לעשות בהם במערכת הבריאות.

ד"ר יורם בלשר: היום בשעה שלוש אחר הצהרים תתכנס בפעם הראשונה הוועדה לעדכון סל הבריאות.

ד"ר יורם בלשר: יש לי זכות להיות בוועדה הזאת בתוקף תפקידי.

ד"ר יורם בלשר: ההתלבטויות והדילמות הקשות ביותר שעברנו בשנה שעברה יחזרו על עצמם שוב גם הפעם.

ד"ר יורם בלשר: שמענו כאן שני נציגים שמייצגים קבוצות של חולים להראות שמאחורי המספרים האלה עומדים חולים, עומדים אנשים, עומד סבל גדול מאוד.

ד"ר יורם בלשר: בשבוע האחרון קיבלתי שני טלפונים ממשפחות של חולים, על כך שישנה תרופה שלא רשומה בסל לאותה התוויה, בעוד שהיא רשומה להתוויה אחרת.

ד"ר יורם בלשר: התרופה הזאת נועדה לטיפול באנמיה אצל חולים במחלות ממאירות.

ד"ר יורם בלשר: עלות הטיפול היא 10,000 שקל לחודש.

ד"ר יורם בלשר: מישהו צריך יהיה לשאת בהוצאה הזאת, כאשר חולים שטופלו בתרופה הזאת במשך ארבע שנים קיבלו השבוע הודעה שהקופה מפסיקה לממן את התרופה, משום שזה לא בסל.

ד"ר יורם בלשר: הקופה מצידה פועלת על פי החוק, זה לא בסל ולכן היא לא מממנת את זה, למרות שבעבר היא מימנה את זה מחוץ לשורת הדין.

ד"ר יורם בלשר: אנחנו נעמוד בפני הדילמות האלה בוועדת הסל.

ד"ר יורם בלשר: אני חושב שהכסף הזה שחסר חייב להגיע לתוספת לסל.

ד"ר יורם בלשר: ראינו שיש התייעלות של הקופות.

ד"ר יורם בלשר: יש כאלה שמתייחסים להתייעלות ומחליפים אותה בהתעללות בחולים.

ד"ר יורם בלשר: הדברים נכונים משום שקופות החולים נמצאות בסד תקציבי בלתי אפשרי ועל ידי זה שהן מערימות קשיים על החולים הן מנסות להתמודד עם הבעיה התקציבית.

ד"ר יורם בלשר: בחוק ההסדרים ישנו סעיף שמדבר על טופס 17 אלא אם כן החולה ילך במסלול של רפואה ציבורית בלבד.

ד"ר יורם בלשר: אני חושב שזאת פגיעה בכוונה, במטרה ובעיקרון של חוק ביטוח בריאות ממלכתי, שכל חולה זכאי לקבל את הטיפול הדרוש לו ממערכת הבריאות והוא רשאי לבחור איפה לקבל את הטיפול הזה, כאשר המחויבות של המדינה לאותו חולה תינתן כפי שקבוע בחוק.

ד"ר יורם בלשר: בדברים שהמנכ"ל הציג הועלו שאלות בשני נושאים: 1.

ד"ר יורם בלשר: עבודת המתמחים שהיו אמורים לעבוד רק 24 שעות.

ד"ר יורם בלשר: יש סעיף בהסכם ואנחנו עומדים על כך שהוא יקוים.

ד"ר יורם בלשר: הסעיף הזה לא מקוים במלואו.

ד"ר יורם בלשר: יש כאן עבירה על ההסכם הקיבוצי, משום שנקבע בהסכם עבירת משמעת למי שלא משחרר את המתמחה, אבל מצד שני זאת גזירה שהציבור מתקשה לעמוד בה.

תמר גוז'נסקי: איזה ציבור, מנהלי בתי החולים?

ד"ר יורם בלשר: הסעיף הזה מקצץ בהכנסות בתי החולים ומנהלי בתי החולים לא יוכלו לתפעל את בתי החולים, אלא אם כן הדבר יגובה בתקנים.

ד"ר יורם בלשר: אני חושב שהדרישה של משרד הבריאות לתוספת של 40 מיליוני שקלים לתקציב הקרוב יכולה לפתור את הבעיה הזאת ולעשות אחת ולתמיד סדר בדבר הזה, כי זה לא אנושי לדרוש ממתחה לעבוד מעבר ל-24 שעות.

ד"ר יורם בלשר: כך גם לגבי מלגות לרופאים.

ד"ר יורם בלשר: יש קיצוץ במלגות של רופאים עולים.

ד"ר יורם בלשר: אנחנו נתקלים ברופאים האלה שמבקשים עבודה בבתי החולים, אבל אין תקציב להעסיק אותם.

ד"ר יורם בלשר: אלה דברים שמבטאים מגמה כללית באוצר, להעביר יותר ויותר הוצאה לבריאות לכיס הפרטי על חשבון ההוצאה הציבורית, כאילו שזה משנה משהו בהוצאה הלאומית לבריאות, משום שההוצאה הלאומית לבריאות לא משתנה כהוא זה.

ד"ר יורם בלשר: מעמיסים יותר על האזרח ופחות על הקופה הציבורית, דבר שצריך להיפסק.

מירי זיו: אני מצטרפת לדברים של קודמיי, בעיקר לגבי עדכון שוטף של הסל ושלא כל שנה נראה מחזות קורעי לב של אנשים שצריכים להשפיל את עצמם בתקשורת ולספר באיזה מצוקה הם נמצאים.

מירי זיו: העדכון צריך להיות ברור, 2% לסל ואחוזים אחרים לטכנולוגיה.

מירי זיו: אני רוצה להתייחס לעובדה שהיום מתכנסת הוועדה.

מירי זיו: אני רוצה לחזור על הצעה שהעליתי שאומצה על ידי המועצה לאונקולוגיה, אבל לא נעשה עם זה שום דבר.

מירי זיו: הצעתי להקים קרן למימון ביניים שתעמוד בפני אותה ועדה, כדי שלא תהיה ועדה עוקפת ועדה, כדי שאם יש הוכחה מדעית לגבי תרופות ומדובר בתרופה שמצילה חיים, אפשר יהיה לתת אותה בלי לחכות לכינוס הוועדה לעדכון הסל.

מירי זיו: על פי הצעתנו המימון יהיה מכספי חברות התרופות, שכל אחת מהן בתורה תצא מזה נשכרת, גם מקופות החולים וגם מהאוצר.

פרופ' גינת: אני רוצה להתייחס לנושא עקרוני שלא עלה פה, נושא הכללת או אי הכללת הפסיכיאטריה בסל השירותים והעברתה לאחריות הקופות, דבר שמתחייב מחוק ביטוח בריאות ממלכתי ולא בוצע.

פרופ' גינת: אני קורא לוועדה ליזום את ההעברה הזאת, לא שהיא תפטור את כל הבעיות, אבל לפחות המקצוע יהיה פחות חריג ויוכל להיות משולב יותר בבריאות הכללית.

פרופ' גינת: נושא אחר נוגע לנושא של תרופות חדשניות ותוספת לטכנולוגיות חדשות.

פרופ' גינת: אני אקח לדוגמה את התרופה שנקראת זיפרגסה.

פרופ' גינת: תרופה זו ניתנה לא מעט על ידי הקופות, גם לפני שהיא נכנסה לסל לפני שנה.

פרופ' גינת: ברגע שהיא נכנסה לסל הקופות התחילו לגבות עבורה 10% ובבת אחת קפץ המחיר שגובים מהחולים מ-30 שקל לחודש לכ-250 שקל לחודש.

פרופ' גינת: יצא מצב אבסורדי שהכנסת התרופה לסל התרופות ייקרה את מחירה עבור הצרכנים.

פרופ' גינת: אחר כך הקופות עשו הורדה מסוימת של הגג וגם חברת התרופות הורידה קצת את המחיר, אבל עדיין המחיר נשאר בלתי נסבל.

פרופ' גינת: ידוע לי, ממקורות שאפשר לאמת אותם, שההקצבה שקופות החולים קיבלו לשנת 2000 עבור התרופות הללו, לא מומשה ולא תמומש במלואה גם עד סוף השנה.

פרופ' גינת: כלומר, הקופות קיבלו יותר כסף מאשר הסכום שהם שילמו עבור התרופות האלה, שעבורן הן קיבלו את הכסף.

פרופ' גינת: לפחות לגבי האוכלוסיה שחיה מקצבת נכות, שהיא פחות מ-2,000 שקל לחודש, לשלם מאות שקלים לחודש על התרופות זה ממש בלתי נסבל.

פרופ' גינת: נאמר לי שזה דבר שתלוי בחקיקה, לכן אני מבקש לפטור את חולי הנפש מתשלום השתתפות עבור התרופות האנטי פסיכוטיות.

פרופ' גינת: אני בכוונה מדגיש את התרופות האלה ולא כל תרופה אחרת שיש בסל.

דוד טל: אני בהחלט סבור שצריך לבדוק איזשהו מנגנון כזה, שלא ייווצר מצב שלאחר שכל יצרני התרופות רצים אחרי כל מי שרק ניתן כדי להריץ תרופה כלשהי ולאחר שמכניסים אותה לסל המחיר שלה עולה פלאים.

דוד טל: אני מציע לשר לחשוב על איזשהו מנגנון במקרה שמחיר התרופות עולה לאחר שהוא נכנס לסל התרופות.

דוד טל: אני חושב שבסמכותו של השר להחליט להוציא תרופה כזאת ולהכניס משהו חלופי.

רוני מילוא: אני רוצה להביע את צערי על כך שלא יכולתי להגיע בתחילת הישיבה.

רוני מילוא: היתה לי סיבה טובה מאוד לכך.

רוני מילוא: אני מציע לחברי הכנסת שלפני שהם תוקפים את השר על זה שהוא לא מגיע, שיטיבו לעשות אם יבדקו קודם מה הסיבה.

רוני מילוא: אם חבר הכנסת קרא או היושב ראש היו שומעים את הסיבה, אני בטוח שהם לא היו תוקפים.

רוני מילוא: החברים שיושבים פה יודעים שאני לא מהשרים שמזלזל בכנסת, ואם אני מודיע שאני צריך לאחר בשעה, כנראה שיש לי סיבה טובה לזה וצריך לסמוך על זה.

רוני מילוא: מערכת הבריאות היא מערכת בעייתית מאוד.

רוני מילוא: אני רוצה שנקבל את זה כנתון יסוד.

רוני מילוא: כל השרים שהיו בעבר וכל המערכות שהיו במשרד, בכל הממשלות שהיו, התקשו להתמודד עם הנושא של מערכת הבריאות.

רוני מילוא: זה לא קורה רק בארץ, אלא זו בעיה שקיימת בעולם כולו.

רוני מילוא: כשאנחנו מעלים את הבעיות של המערכת בפני הממשלה, אז בדרך כלל התגובה של שר האוצר היא שלפי כל הסקרים 90% מהאוכלוסיה מרוצים ממערכת הבריאות.

רוני מילוא: יכול מאוד להיות שזה נכון, אבל הבעיה היא עם אותם 10% שהם צרכני מערכת הבריאות, שיש להם צרות במערכת הבריאות – החולים, הנכים, המסכנים, אלה שסובלים.

רוני מילוא: הם אלה שבדרך כלל נכללים בין ה-10% שלא מרוצים ממערכת הבריאות, אבל הם גם אלה שלמענם מערכת הבריאות פועלת וקיימת.

רוני מילוא: זו הבעיה המרכזית שאנחנו מתקשים להתמודד איתה בתנאי התקציב הקיימים במערכת הבריאות.

רוני מילוא: אני לא רוצה להיכנס לכל ההיסטוריה כיצד חוקק חוק ביטוח בריאות ממלכתי, מה היה הרקע של החוק ואיך ציפו אז לממן את הצרכים של מערכת הבריאות.

רוני מילוא: אני יכול לומר שאם היום היה את מס המקביל שבוטל בשנת 1996 על ידי צעד לא חכם של ממשלה, שלדעתי לא בדקה את זה.

תמר גוז'נסקי: זה נעשה על ידי שתי ממשלות, גם הליכוד וגם העבודה.

רוני מילוא: אני אומר לכם בצורה מאוד אחראית שאילו היה לנו היום את מס מקביל, מערכת הבריאות היתה יכולה לעמוד בכמעט כל הדרישות שעומדות לפניה היום על רקע בעיות תקציביות.

רוני מילוא: זה לא פשוט לעמוד מול הצרכים האמיתיים של המערכת, לעמוד מול אלה שזקוקים לאמצעים האלה, כשאתה לא יכול להעמיד לרשותם את האמצעים האלה.

רוני מילוא: זאת בעיה קשה וכואבת, שלפעמים ממש קשה להתמודד עם זה.

רוני מילוא: לכן אני לא מתפלא שכל כך הרבה שרי בריאות עברו את המשרד הזה ולא השלימו את הקדנציה שלהם, כי זו לא רק בעיה של התמודדות עם בעיות, אבל כאן אתה מרגיש לפעמים שאתה עומד חסר אונים ולא מסוגל להתמודד עם הבעיה.

רוני מילוא: אני לא מעביר דווקא את הכדור לאוצר, כי גם לאוצר יש בעיות.

רוני מילוא: מבחינת מדינת ישראל וסדרי העדיפויות שלה, נושא מערכת הבריאות מבחינת ההקצאה התקציבית, לא עומד במקום שהוא צריך להיות, לא רק באוצר אלא בממשלה כולה.

רוני מילוא: יש תמיד עדיפויות אחרות שנענים להן קודם, לפני שניתנת עדיפות למערכת הבריאות.

רוני מילוא: להערכתי, מה שצריך לעשות היום, זה לעשות עוקף ממשלה.

רוני מילוא: כשר בממשלה אני אומר דבר לא קל, אבל מאחר שאמרתי את זה גם בממשלה ואמרתי שאני אפעל בעניין, אני מרשה לומר את זה גם כאן.

רוני מילוא: אמרתי בממשלה שאני אפנה לוועדת הכספים של הכנסת ואפעל כדי להגדיל את התקציבים בכמה נושאים שלדעתי הם קריטיים.

רוני מילוא: הנושא הראשון הוא הנושא של סל התרופות.

רוני מילוא: אני לא מקנא בחברי הוועדה שצריכים להחליט מה כן ומה לא, מי לחיים ומי לפעמים לא לחיים או לפחות לאיכות חיים שיכולה להיות איומה.

רוני מילוא: זו החלטה קשה מאוד של כל חבר בוועדה הזאת, שצריך לשקול ולקבל את הפרזנטציה לגבי כל תרופה ולהחליט אם כן להכניס אותה או לא להכניס אותה.

רוני מילוא: לגבי נושא הפסיכיאטריה – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי יזמה חקיקה מאוד טובה ונכונה, אבל אנחנו יכולים להקצות 30 מיליון שקל כדי ליישם אותה, כאשר הצורך הוא לפחות של 100 מיליון שקל באופן מיידי, כדי שאפשר יהיה להתחיל ביישום רציני של החקיקה הזאת, שאנחנו תומכים בה בכל לב.

רוני מילוא: כרגע אין אמצעים ליישם את מה שהכנסת חוקקה וטוב שחוקקה את זה.

רוני מילוא: במשרד הבריאות אין אמצעים לזה ואולי במאקרו של תקציב המדינה יש את האמצעים.

רוני מילוא: לגבי נושא התשתיות לבתי החולים – הופעתי בוועדת הכספים בעניין הזה וכך גם מנהלי בתי החולים .

רוני מילוא: כשהולכים לחדר היולדות בבית החולים סורוקה בבאר-שבע ורואים מה המצב שם, אי אפשר להאמין איך במדינה ישראל, במאה העשרים ואחת, נותנים ללדת בתנאים כאלה.

רוני מילוא: אני לא רוצה לדבר על מחלקות אחרות וחדרי מיון בבתי חולים אחרים, שהתנאים שם בלתי מתקבלים על הדעת.

רוני מילוא: אם חס וחלילה יהיה גם מצב חירום כזה או אחר, חדרי המיון האלה יקרסו.

רוני מילוא: כל מנהלי בתי החולים הציגו את המצב לפני ועדת הכספים ואני נוטה לחשוב שיש סיכוי טוב שוועדת הכספים תיענה לפניה בעניין.

רוני מילוא: ב-13 בדצמבר יש ישיבה של ועדת הכספים בנושאים של הפסיכיאטריה וסל התרופות, ואני מקווה שגם שם נוכל לשכנע את הוועדה לקבל החלטה – ועדת הכספים מסוגלת לקבל החלטות בעניין הזה – להגדיל את האמצעים שעומדים לרשות משרד הבריאות בנושאים האלה.

רוני מילוא: גם בישיבת הממשלה אמרתי שאני אביא לוועדת הכספים את הנושאים האלה ואבקש לשנות את ההחלטה שהתקבלה לגבי תקציב המדינה בעניין ולהגדיל את התקציבים הדרושים.

רוני מילוא: לעניין זה ועדת העבודה והרווחה יכולה לסייע לנו מאוד גם בתמיכה שהיא תיתן לדברים האלה וגם בסיוע באמצעות החברים בוועדת הכספים.

רוני מילוא: ביתר הנושאים האחרים שהועלו כאן צריך לדון בהם יחד עם הנהלת המשרד.

רוני מילוא: אין ספק שצריך לאפשר לחולה, שלא מקבל את המסגרת הטיפולית במסגרת בית חולים, שיוכל לקבל את זה בחוץ, כי ההצלחה של התוכנית הזאת מותנית שהוא יוכל לרכוש את האמצעים והתרופות כדי שיהיה לו לעשות את זה.

רוני מילוא: אני יודע עד כמה הדבר הזה חשוב ועד כמה זה חוסך בסופו של דבר אמצעים למדינה, כי ככל שהחולים יוכלו לעזור לעצמם בכוחות עצמם ולא להיות בתוך המערכת של בתי החולים, זה חוסך למדינה סכומי עתק.

רוני מילוא: זה גם טוב לחולה וזה גם טוב למערכת.

רוני מילוא: אנחנו נמצאים עכשיו בתהליך של בדיקה ורפורמה בכל הנושא של האשפוז הפסיכיאטרי.

רוני מילוא: אנחנו בודקים לשלב את זה בבתי חולים קיימים במקום בבתי חולים נפרדים.

רוני מילוא: זה גם עניין של סטיגמות ובעיות לא קטנות בהקשרים האלה.

רוני מילוא: הנושא הזה נמצא כבר בתהליכים שחלקם עובר לתהליך ביצועי וחלקם האחר נבדק.

רוני מילוא: זה דבר לא פשוט, אבל הוא חלק מאותו תהליך שאנחנו רוצים לעבור בנושא של מעבר לעבודה קהילתית ועבודה שמשתלבת במערכת הרפואית הכללית ולא כדבר נפרד, סטיגמטי, שהיה עד היום בתחום הפיסיכיאטריה.

טובה וכטפוגל: אני רוצה לחזור לעניין התרופות הפסיכיאטריות.

טובה וכטפוגל: אלה תרופות שאושרו לשימוש ולא נכנסו לסל הבריאות.

טובה וכטפוגל: השר דיבר על כך שלטווח הארוך זה יעלה יותר ממה שזה יעלה היום אם יתנו את זה עכשיו.

טובה וכטפוגל: אבל זה לא רק נזק בטווח הארוך, אלא גם בטווח הקצר.

טובה וכטפוגל: לא נותנים היום את התרופות האלה ואנשים שלא יכולים להרשות לעצמם לקנות אותן לוקחים את התרופות הישנות.

טובה וכטפוגל: התרופות הישנות גורמות לתופעות לוואי בלתי הפיכות.

טובה וכטפוגל: אם יכניסו את התרופות האלה בעוד שנתיים או בעוד שלוש שנים, כל האנשים שלוקחים את התרופות הישנות והזולות לא יוכלו להיוושע יותר.

גל הרשקוביץ: אני רוצה להתייחס לנושא סל שירותי הבריאות, לתקציב שאר המשרד עם דגש על נושא חוק שיקום חולי הנפש, בתי חולים, המתמחים וטופס 17.

גל הרשקוביץ: לגבי סל שירותי הבריאות – בהצעת התקציב יש הגדלה של כ-600 מיליון שקלים, מתוכם 190 מיליון שקלים הם תוספת ייעודית לטכנולוגיה.

גל הרשקוביץ: מעבר לזה החליטה הממשלה להשאיר בבסיס התקציב את אותם 85 מיליון שקלים שלא היו כלולים בבסיס התקציב לשנת 2000.

גל הרשקוביץ: אני רוצה להזכיר שהאחוז שמדברים עליו כתוספת עדכון טכנולוגיות הוא למעשה תוספת ריאלית של 7% לסל התרופות.

גל הרשקוביץ: 1% מסל הבריאות הוא תוספת לסל תרופות וטכנולוגיות, שזה תוספת ריאלית של 7%.

גל הרשקוביץ: אם נשווה את הסל הזה גם למדינות מתקדמות כמו שוודיה, בריטניה או הולנד, נגלה שהוא בין הרחבים שקיימים בעולם המערבי.

גל הרשקוביץ: אותן מדינות מערביות מתמודדות עם אותן שאלות ובעיות כמו שהעלה שר הבריאות, כלומר איך אפשר להתמודד אל מול אותם הצרכים הגואים של טכנולוגיות ותרופות חדשות ואל מול מקורות מוגבלים.

גל הרשקוביץ: השאלה היא איך אפשר להתמודד מול צרכים גואים לעומת מקורות מוגבלים.

גל הרשקוביץ: גם מדינות המערב מתמודדות עם אותן בעיות.

גל הרשקוביץ: אם מסתכלים מה קורה שם, רואים שהוקמו ועדות, שלא רק שלא הוסיפו שירותים לסל הבריאות, אלא שהורידו שירותים מסלי הבריאות, כמו הגבלות לטיפולי דיאליזה, הגבלות במספר ניתוחי מעקפים למעשנים, טיפולי פיזיותרפיה, טיפולי נגישות לטיפול נמרץ לילדים ועוד.

גל הרשקוביץ: ברמה הטכנולוגית וברמת סל התרופות מדינת ישראל נמצאת ברמה גבוהה, גם ברמת הנגישות וגם ברמת סל השירותים.

גל הרשקוביץ: אומרים שהיתה שחיקה של 6% בגלל גידול האוכלוסיה לעומת עידכון נמוך מזה.

גל הרשקוביץ: בנקודה הזאת שוכחים את מנגנון ההתייעלות.

גל הרשקוביץ: מנגנון ההתייעלות הוא מנגנון נוסף שקיים בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, שמאפשר לקופות החולים, מעבר לאותה ועדה ציבורית שמחליטה מידי שנה כיצד תתחלק אותה תוספת, לעדכן את סל הבריאות באופן שוטף, כל יום במשך 365 ימים בשנה.

גל הרשקוביץ: על פי החוק עושים את זה במידה שהתפנה מקור כתוצאה מהתייעלות.

גל הרשקוביץ: אני מדבר על שינויים כגון הוזלת מחירי תרופות, שינויים מבניים, ייבוא מקביל, שכלול שיטות פיקוח על תרופות – שאני מאמין שייחתם בזמן הקרוב ויוריד את המחירים האסטרונומיים של המונופולים של חברות התרופות – דבר שיוזיל את המחיר ועל ידי התייעלות זו אפשר יהיה להכליל תרופות נוספות.

גל הרשקוביץ: היתה ועדת מומחים שמשרד הבריאות היה שותף לה, שהראתה באופן חד משמעי שניתן לחסוך 10 מיליון דולר כתוצאה מהפעלת מסנן במוביל הארצי.

גל הרשקוביץ: זו התייעלות ולא התעללות.

תמר גוז'נסקי: אתה מדבר על מסנן שיהיה או על מסנן שהיה?

גל הרשקוביץ: המסנן שיהיה.

גל הרשקוביץ: דיברו על מחירי פטנטים של תרופות.

גל הרשקוביץ: אני מדבר על הוזלת מחירי תרופות – אם יש תרופה גנרית שמחליפה תרופה מסוימת, זה מביא לירידה במחירי התרופות ב-50%.

גל הרשקוביץ: היו אצלי נציגים של חברות תרופות שהראו תרופה של חולי סרטן, שהיתה אז בכותרות ונכללה בסל בעלות של 60 מיליוני שקלים.

גל הרשקוביץ: היום יש תרופה גנרית שמחליפה את אותה תרופה והיא תביא לחיסכון של 30%.

גל הרשקוביץ: זה שווה 20 מיליוני שקלים, והנה לכם התייעלות נוספת.

מירי זיו: אתה אומר משהו לא נכון, אלא אם כן הביאו את התרופה מהודו.

גל הרשקוביץ: ישנן קופות חולים שהכלילו בסל התרופות שלהן תרופות שהיום הן לא בסל הבריאות, משיקולים רפואיים-מקצועיים שלהם.

גל הרשקוביץ: כל אחת והבעיות שלה ולא חסרות תרופות כאלה שניתנות בפועל.

גל הרשקוביץ: לגבי נושא המשרד הראשי – יש תוספת של מספר עשרות מיליוני שקלים.

גל הרשקוביץ: בסך הכל התקציב נטו גדל.

גל הרשקוביץ: אני חושב שמשרד הבריאות עשה סדר עדיפות נכון לגבי הנושאים שבטיפולו, ואכן הם כללו סיוע לילדים אוטיסטיים, מרכזי התפתחות הילד - -

דוד טל: תקציב משרד הבריאות ירד ב-0.7%.

גל הרשקוביץ: עלות הסל גדלה בכ-600 מיליוני שקלים ותקציב שאר המשרד גדל.

מיה מוהליבר: תקציב המשרד ירד.

מיה מוהליבר: נכון שאתם נתתם במעבר מ-2000 ל-2001 מספר תוספות, כמו 7 מיליוני שקלים למכשירים לנכים וכד'.

גל הרשקוביץ: נתנו תוספת של 100 מיליון שקל אל מול הפחתה של 30 מיליון שקל קיצוץ ממשלה והפחתות נוספות.

גל הרשקוביץ: לפיכך יש כאן תוספת של 70 מיליון.

מיה מוהליבר: זו תוספת למול הפחתה של 450 מיליון שקל.

דוד טל: ועוד לא דיברנו על ה-850 מיליון שקל שנגבו מהציבור כמס בריאות ולא הוחזרו למערכת הבריאות.

גל הרשקוביץ: תקציב הפעולות של בתי החולים גדל מ-2000 ל-2001 ב-0.66% ריאלית.

גל הרשקוביץ: נכון שיש מחלוקת ואי הסכמה לגבי מה צריך להיות תקציב ההכנסה של בתי החולים, אבל מבחינת סדרי גודל אין פה שחיקה של תקציבי הפעולה בעשרות או במאות מיליוני שקלים.

גל הרשקוביץ: לגבי המתמחים – ישבה ועדה מקצועית שכללה נציגי אוצר, בתי חולים, משרד הבריאות וקופת חולים.

גל הרשקוביץ: בתיאום עם מנהלי בתי החולים, נציבות שירות המדינה ישבה שנה לראות איך אפשר שמתמחה לא יעבוד מעל 24 שעות.

גל הרשקוביץ: אני סברתי שהוא לא צריך לעבוד מעל 16 שעות.

גל הרשקוביץ: ישבה ועדה מקצועית במשך שנה ומצאה את הפתרון בהסכמה מלאה של כל הגורמים.

תמר גוז'נסקי: זה רק לא עובד.

ד"ר יורם בלשר: מה שאתה אומר לא נכון.

ד"ר יורם בלשר: אתה מטעה את הוועדה.

גל הרשקוביץ: אם ד"ר ברלוביץ', שהיה חבר בוועדה, היה פה הוא היה יכול לומר לכם אם אני מטעה או לא.

ד"ר יורם בלשר: אתה מטעה, משום שהוועדה הזאת לא הגיעה לשום דבר.

גל הרשקוביץ: הוועדה הזאת הגיעה להסכמה איך מאפשרים שמתמחה לא יעבוד מעל 24 שעות.

גל הרשקוביץ: המשמעות היתה תוספת של 100 תקני מתמחים.

גל הרשקוביץ: באותו לילה ארוך של ההסכם עם הרופאים אמרנו שנעגן את הנושא של המתמחים בתוך ההסכם, כי זה כבר תבשיל מוכן.

גל הרשקוביץ: זה אכן נכנס לתוך ההסכם עם שינוי קטן לגבי רופאים שאינם בחדר מיון, שיעזבו רק לאחר ביקור הבוקר.

גל הרשקוביץ: דבר זה יכול להוסיף לאותם מתמחים עוד שעתיים של עבודה.

תמר גוז'נסקי: כמה תקנים הוספתם?

גל הרשקוביץ: הוספנו 100 תקנים, בדיוק לפי מה שהמליצה הוועדה.

מיה מוהליבר: לא הוספתם שום דבר ואתה רק מטעה את הוועדה.

גל הרשקוביץ: הוספו 100 תקנים בפריסה לשלוש שנים.

גל הרשקוביץ: אני מתכוון ליישם את ההסכם ואני חושב שצריך לאכוף את ההסכם.

תמר גוז'נסקי: כמה תקנים נוספו בשנת 2000?

גל הרשקוביץ: לפי המכסה, 34 תקנים.

דוד טל: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תייחד דיון רק לגבי ההסכם הזה, כדי לראות מה מבוצע ומה לא מבוצע.

גל הרשקוביץ: לגבי חוק שיקום נכי נפש בקהילה – החוק בעצם אומר שצריך להשקיע בתשתית קהילתית, בהוסטלים, במרפאות, בדיור מוגן ובמפעלים מוגנים.

גל הרשקוביץ: צריך לראות תמונה מלאה, ולזה התכוון גם המחוקק.

גל הרשקוביץ: צריך לראות את התמונה המלאה ולראות כיצד משפיע שיפור התשתית בקהילה על דפוסי האשפוז – מספר קבלות חוזרות, זמן שהיה לחולים פעילים וכו'.

גל הרשקוביץ: על פי החוק, ברגע שיש תשתית קהילתית בקהילה, אני מניח שהסיכוי שהוא יחזור לעוד ועוד אשפוזים, באותה דלת מסתובבת, יקטנו.

גל הרשקוביץ: את זה צריך לראות בעין.

תמר גוז'נסקי: אפשר לראות את זה בעוד חמש שנים ולא עכשיו.

תמר גוז'נסקי: אז תשים כסף ואחרי חמש שנים תבדוק.

גל הרשקוביץ: צריך ליישם ולשים על השולחן את היעדים, לראות מה אנחנו רוצים ב-2003.

תמר גוז'נסקי: אז בשביל זה אתה לא נותן כסף עכשיו?

גל הרשקוביץ: דבר שני שצריך לקחת בחשבון הוא נושא המיטות.

גל הרשקוביץ: יש 3,000 מיטות לחולים כרוניים.

גל הרשקוביץ: מדוע החולים האלה לא שוחררו לקהילה?

גל הרשקוביץ: אומרים לי שאין תשתית.

גל הרשקוביץ: אני מגלגל 7 מיליוני שקלים כחידוש עודפים לנושא של תשתית לפיתוח מרפאות ועד היום אין פרוגרמות ולא שום דבר.

גל הרשקוביץ: הכי קל לומר שלא נותנים.

רוני מילוא: יכול להשתמע מהדברים של נציג האוצר כאילו משרד הבריאות לא פועל מספיק כדי לנסות לחסוך איפה שהוא יכול.

רוני מילוא: נציג האוצר דיבר על יבוא מקביל של תרופות.

רוני מילוא: רק השבוע ישבתי עם נציגי קופות החולים ואמרתי שהחל מה-1 בינואר אני אאשר לקופות חולים בלבד יבוא מקביל.

רוני מילוא: אני סומך על קופות החולים שהן לא תיקחנה תרופות ממומבסה ולא תרופות ממקום אחר, אלא הן תייבאנה תרופות ראויות, אבל תהיה תחרות כדי שליבואנים לא תהיה בלעדיות על קביעת מחירי התרופות.

רוני מילוא: מטבע הדברים קופות החולים הן קנייניות גדולות והן יורידו את מחיר התרופות.

חיה כהן: חבל שאתה סומך על קופות החולים.

רוני מילוא: אם לא הייתי סומך על קופות החולים לא הייתי יכול להפקיד בידיהן את כל הטיפול בחולים בישראל.

רוני מילוא: אני סומך על כך שעם כל המצוקות, גם הכוונות של קופות החולים הן כוונות טובות.

רוני מילוא: לכן הן מעונינות להוזיל מחירים וכך יהיה אפשר להביא לחיסכון משמעותי במחירי התרופות באמצעות יבוא מקביל של קופות החולים שיתחרו עם היבואנים.

תמר גוז'נסקי: מדוע לא לקבוע שהחיסכון הזה יהיה תוספת לתקציב ואז יהיה כסף לדברים אחרים.

תמר גוז'נסקי: אבל במקרה כזה האוצר יגיד שאם יש חיסכון הם לא צריכים כסף.

רוני מילוא: מובן מאליו שהחיסכון בעלות התרופות ייכנס לתקציב קופות החולים וזה יסייע להן לתת יותר אמצעים לדברים אחרים או לנושאים אחרים שאנחנו נסכם עליהם.

רוני מילוא: כרגע מדובר על תהליך שאמור להתחיל ב-1 בינואר ואנחנו נראה איך הוא פועל.

דוד טל: לא תוקפים את גל הרשקוביץ באופן אישי, אלא את משרד האוצר ואת שר האוצר העומד בראשו.

רוני מילוא: לכן אני חושב שכדאי להזמין לוועדה את שר האוצר ושכל חברי הכנסת יצעקו עליו.

רוני מילוא: אנחנו נשתדל להביא אותו לכאן ולומר לו את הדברים.

דוד טל: אני מבקש לסכם את הישיבה.

דוד טל: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות תובעת שכל הסכומים הנגבים כתשלומי בריאות יועברו ישירות ליעדם בתוך מערכת הבריאות.

דוד טל: הוועדה תובעת משר הבריאות לפעול לכך שחוק שיקום נכי נפש בקהילה, שכבר אושר על ידי הכנסת, ימומן בספר התקציב כפי שאושר בחוק.

דוד טל: אי אישור התקציב מרוקן למעשה את החוק מתוכנו ומהווה פגיעה חמורה בעבודת הכנסת ובמינהל התקין.

דוד טל: הוועדה תובעת כי התחומים של אשפוז גריאטרי וסיעודי ייכללו לאלתר בסל שירותי הבריאות.

דוד טל: אוכלוסיית הקשישים כוללת עניים וחולים רבים ולא ייתכן שהם לא יזכו למרבית שירותי הבריאות לאחר ששילמו כל חייהם את מס הבריאות.

דוד טל: היעדר מנגנון לעדכון מלא של הסל, כפי שנקבע במסקנות ועדת החקירה הפרלמנטרית, גורם מצבים אבסורדיים ובלתי נסבלים, שבהם לעיתים – כמו השנה – עולה הגביה על הנדרש ומשרד האוצר בחוצפתו מרשה לעצמו להסב את התקבולים לצרכים אחרים.

דוד טל: הוועדה תובעת כי תשלום מס הבריאות יהיה כסף צבוע שייועד בספר התקציב לצורכי בריאות ועבורם בלבד.

דוד טל: הוועדה התרשמה מהחולים שהופיעו בפניה, שישנה שורה של בעיות קריטיות ותרופות שהיום אין להן מימון.

דוד טל: לא יעלה על הדעת שבמצב זה יוסבו חלק מכספי הבריאות לצרכים אחרים ולא למטרות הללו.

דוד טל: הוועדה קוראת לשר הבריאות להקצות תקציבים משמעותיים לנושא המחקר והפיתוח.

דוד טל: התשואה של הנושא הזה היא מאוד גבוהה וזה יכול לגרום לחיסכון בהוצאה הלאומית לבריאות.

דוד טל: ישנם מחקרים מעוכבים בגלל היעדר תקציבים, דבר הגורם לסיכון חייהם של חולים התלויים בתוצאות המחקרים הללו.

דוד טל: אנחנו רוצים לראות שהמערכת תיישם את המלצותיה של ועדת החקירה הפרלמנטרית לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, דבר שהיה מבטיח הפניית תקציבים שאותם משלם האזרח התמים לצרכים שעבורם הוא שילם.

דוד טל: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.

דוד טל: - - - - - - - - - -