ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 163, 2000-07-05 09:00

דוד טל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא שביתת הרופאים.

דוד טל: בנושא שביתת הרופאים ועדת העבודה והרווחה דיברה בפני שר הבריאות, מנכ"ל ראש הממשלה, וראש הממשלה בכבודו ובעצמו, ועבדכם הנאמן נפגש עם כל אחד מהשמות שהזכרתי טרם השביתה ובמהלכה.

דוד טל: כתבתי הרבה מכתבים והרבה פניות, ולא רציתי לשים עצמי בצד אחד - לא של הרופאים, ולא של אנשי האוצר - הגם שאני מבין את בעיות אנשי האוצר; מחד, יש להם בעיה בנושא.

דוד טל: מאידך, מצב הרופאים לא יכול להימשך כפי שהוא.

דוד טל: הייתי סבור, שלהביע עמדה נייטרלית, בכל אופן כחבר הוועדה, בית-המחוקקים שאמור לפקח על עבודת הרשות המבצעת, זה הדבר הנכון.

דוד טל: אני מוכרח לומר, שהשתדלתי לעשות זאת ולפעמים גברתי על יצרי כדי לא לצאת בהצהרה כזו או אחרת שתפגע אולי במשא ומתן, והשורה האחרונה שעמדה לנגד עיניי היא שהמשא ומתן הזה יסתיים ובמהרה.

דוד טל: לצערי, זה לא היה כך.

דוד טל: כאמור, ועדת העבודה והרווחה קיימה ישיבות טרם השביתה, במהלך השביתה, בפגרה, משום החשיבות הרבה, שמצאנו וראינו בנושא שביתת רופאים.

דוד טל: לצערי, הדבר לא נשא פרי, והיום אנו עומדים 120 יום ואולי יותר אחרי השביתה הזאת ואינני רואה עדיין את האור בקצה המנהרה.

דוד טל: אבל, אולי יובל רכלבסקי, נציג האוצר, מנכ"ל משרד הבריאות ונציגיהם יוכלו לעדכן אותנו היכן עומד הנושא.

דוד טל: אתמול מלשכת ראש הממשלה הודיעו לי, שהנושא הגיע כבר לקראת הסוף, אבל אני שומע זאת כבר הרבה מאד זמן ואני רוצה לשמוע כאן דברים ברורים.

דוד טל: אני רוצה לומר עוד כמה דברים.

דוד טל: אני חושב, שיש איזה שהם דברים מעוותים במערכת שלנו, שבה בעצם, עם כל הכבוד, והכוונה שלי היא לא באופן אישי ליובל רכלבסקי- - -

חיים כץ: יובל רכלבסקי הוא מהטובים שם.

חיים כץ: הוא לפחות מהמבינים שם.

דוד טל: חבר-הכנסת חיים כץ, אני רוצה שלדיון הזה יהיה איזה שהוא תוצר חיובי.

דוד טל: אין פה רצון לתקוף כזה או אחר, אבל אנו חייבים לבקר את המערכת ואנו עושים זאת.

דוד טל: נעשה זאת בצורה תרבותית.

דוד טל: ברצוני לומר, שאני לא מקבל את העיוות הזה במערכת השלטונית שלנו, לפיו האחריות רובצת על השר, ולאו דוקא כרגע על שר הבריאות אם כי במקרה דנן זה שר הבריאות.

דוד טל: (שר הבריאות ש' בניזרי נכנס לחדר הישיבות.

דוד טל: ) אני מקדם בברכה את שר הבריאות, שהתחלתי לדבר עליו.

דוד טל: לצערי, הדברים מעוותים במערכת השלטונית כאשר האחריות רובצת על השר, ובמקרה זה - שר הבריאות, והסמכות היא כולה של האוצר.

דוד טל: כלומר, שר הבריאות יכול לרצות.

דוד טל: אני אומר את הדברים האלה לא בגלל שהוא בן סיעתי.

דוד טל: גם אם הוא היה בן סיעה אחרת, הייתי אומר את אותם הדברים, כי זה עיוות שיש לתת עליו את הדעת והוא טעון תיקון.

דוד טל: לא יתכן שהסמכות כולה תהיה אצל האוצר, והאחריות תהיה אצל שר הבריאות או כל שר אחר.

דוד טל: שר שיש לו אחריות צריכה להיות לו את הסמכות.

דוד טל: אם לשר בריאות יש את האחריות וגם את הסמכות ואחרי 120 יום אין מוצא לשביתה הזו - צריך כל שר מכל מפלגה שהיא להסיק את המסקנות ולהתפטר.

דוד טל: במצב שנוצר, עם כל הכבוד לאנשי האוצר, יש להם רק סמכות ואין להם שום אחריות, ואני סבור שמישהו צריך להסיק את המסקנות כאן.

דוד טל: אחרי 120 ימי שביתה יש נזקים מצטברים של השביתה הזו והרבה אנשים כואבים ודואבים בגלל השביתה הזו.

דוד טל: ברצוני להזכירכם, וזה לא יישמע אפילו פופוליסטי: אנשים שיש להם כסף הולכים לרפואה הפרטית.

דוד טל: מי שלא חסר לו כסף - אין לו בעיה ללכת ל"מדיקל סנטר", ל"אמריקן סנטר" או לכל קליניקה פרטית אחרת, ולקבל שם את כל השירותים.

דוד טל: אנו שוב מגיעים לאותן שכבות בציבור, שאין בכוחן לטפל בעצמן.

דוד טל: לדעתי, הם חוזרים הביתה עם נזקים מצטברים שאת אותותיהם נראה רק בהמשך.

דוד טל: אם אנו מדברים על כסף לרפואה פרטית או לרפואה אחרת, אני סבור שבמדינה מתוקנת בה גובים מס בריאות, ואני מפנה זאת כאן לאוצר, אם האוצר גובה מאיתנו מס בריאות ולא ניתנו לנו שירותים 3-4 חודשים - הואילו בטובכם להחזיר הכסף חזרה.

דוד טל: יש זכויות וחובות לאזרחים במדינה הזו.

דוד טל: את החובות מנסים לאכוף, ולגבי הזכויות אינני רואה שיש איזו שהיא יוזמה מצידכם לומר: "אנו לא נתנו לאזרחי מדינת ישראל את השירותים הללו והללו, ובגין אותם שירותים שלא קיבלו יוחזר להם הכסף".

דוד טל: זה היה הדבר האלמנטרי, הנכון והראוי שהאוצר יעשה.

דוד טל: וזאת, לפחות שנדע שהוא מבין את מצוקות אנשים אחרים ושלא משלמים סתם כסף.

דוד טל: אני חושב, שזו חוצפה לגבות עבור שירותי בריאות מס בריאות ובתמורה לתת - במקרה הזה - מחלה, ובאידיש אומרים: "א-קרענק".

דוד טל: אני חושב, שאנשי האוצר יודעים שעל שירות שלא מקבלים לא צריך לשלם.

דוד טל: שכל מדינה שלא מעניקה לאזרחיה את הזכות האלמנטרית לבריאות, אין שום סיבה בעולם שישלמו עליה.

דוד טל: אני אומר זאת, מפני שעלינו, כאזרחים, אוכפים הרבה מאד חוקים, וכשאנו לא מקיימים חובות אנו משלמים על זה בריבית דריבית.

דוד טל: האזנתי אתמול לאחת מתכניות הרדיו, ואני חושב שזו היתה תכנית טלויזיה, ואני חושב ששמעתי איזה שהוא רופא מבית-החולים "וולפסון" שאמר שהוא הפך לסלקטור.

דוד טל: לא רציתי להשתמש במלה סלקציה.

ר' דיציאן: דוקטור מהלר מבית-החולים "איכילוב" אמר זאת.

דוד טל: כשרופאים צריכים לעשות סלקציה בין חולים, איזה תפקיד לא נעים אנו מטילים על רופא?

דוד טל: איך נשמור על מעמד הרופא בכלל בעיני הציבור?

דוד טל: אנו רוצים לחזק את מעמד הרופא.

דוד טל: אני חושב, שאף אחד מאיתנו, כולל אנשי האוצר, לא רוצה לכרסם במעמד הרופא שזה דבר מאד חשוב למדינה כמו שלנו ולכל מדינה מתוקנת אחרת.

דוד טל: כשרופא כדוקטור מהלר צריך לעשות את הסלקציה ולהחליט מי יקבל טיפול רפואי ומי לא יקבל, מי יחזור עם מכאובים הביתה ומי יקבל שירת - זה דבר חמור ביותר.

דוד טל: אני רוצה להזהיר, שאנו עלולים במו ידינו לגרום לכך שהרופאים הטובים במדינת ישראל יעזבו.

דוד טל: הפיתויים במדינות אחרות גדולים ורבים.

דוד טל: במדינה הזו עדיין אנשים אוהבים את המדינה, אבל, בסופו של דבר, מבחינת הנושא הכלכלי, אם נפגע בכיס, גם האנשים הטובים יעזבו את מדינת ישראל, ונמצאנו חסרים ולוקים.

דוד טל: אני כאן פונה שוב לאוצר - ולא אליך, יובל רכלבסקי, באופן אישי, הגם שאתה עומד, דומני, בראש המערכת בנושא המשא ומתן - שצריך לסיים את הדבר הזה, וטובה שעה אחת קודם.

דוד טל: לפני כשבוע הייתי בז'נבה בכינוס של ILO, ובין היתר היו דיונים בנושא בריאות בעולם.

דוד טל: הסתובבתי שם עם שמץ גאוה, כשדובר על רמת הרפואה במדינת ישראל ונתנו דוגמאות שונות במדינות שונות בעולם.

דוד טל: אם נמשיך עם שביתה כזו, בהכרח נגרום לכירסום ברפואה הזו ובהכרח אנו עלולים לגרום לכך שרופאים טובים יעזבו אותנו ונצטרך להיעזר ברופאים שהם אולי רק מתחילים או ברופאים ברמות טובות פחות.

דוד טל: יובל רכלבסקי, אני רוצה שתעביר זאת לשר האוצר, כדי שיבין את חומרת המצב, הגם שהוא עסוק היום בהרבה מאד דברים.

דוד טל: לצערי, קיבלתי גם אתמול מכתב מיושב-ראש צרכני בריאות בישראל, אלדד, ואני שולח מפה תנחומים על מות אמו.

דוד טל: הוא ציין במכתבו, שעשרות אלפי ניתוחים נדחים, ועשרות אלפי טיפולים אמבולטוריים נדחים ולא מתבצעים.

דוד טל: מישהו צריך לקחת כאן איזו שהיא אחריות על נושא זה.

דוד טל: נעתרתי לבקשת אחד העובדים בלשכת ראש הממשלה, ולא אומר את שמו - ויש מגשרים ויש מפשרים - כדי לנסות לראות כאן שתתקבל החלטה שמכאן הנושאים והנותנים יכנסו לחדר ולא ייצאו ממנו עד שהעסק הזה יסתיים.

דוד טל: אני מודיע לכם, אחרי הדיווח שאקבל מכם, שאם העסק הזה לא יסתיים היום, אני מקווה שבשבוע הבא ביום רביעי תתכנס הוועדה, ואז אני אומר לכם שאוריד את הכפפות ואזמין לחץ ציבורי בלתי רגיל על כל הנושאים והנותנים, ותגיעו להחלטה כפי שתגיעו.

דוד טל: עדיף, כדאי, ראוי ונכון להגיע בצורה הטובה יותר לתוצאה בנושא הזה בלי שום חרב מתהפכת של איום.

דוד טל: לא רציתי לעשות זאת עד היום, וזה הרבה מאד זמן, אבל גם עלי ועל חבריי מוועדת העבודה והרווחה מוטלת אחריות למנוע דברים מהסוג הזה, כלומר שביתה ארוכה כגון זו.

דוד טל: שוב, אינני נכנס לשאלה מי צודק יותר ומי צודק פחות ומה צריך לתת ומה לא צריך לתת.

דוד טל: אבל, כשיש דבר כזה, צריך לעזוב הכל, לשבת ולסיים את השביתה הזו.

דוד טל: אני שוב רוצה לבקש מאנשי האוצר וגם מנציגי הר"י להתכנס ולסיים את השביתה הזו בהקדם ועוד היום.

דוד טל: אדוני שר הבריאות, האם ברצונך לומר דברים עכשיו?

שלמה בניזרי: אני מוזמן לעוד ועדה, ואני מתנצל.

שלמה בניזרי: אני חושב, שסיכמת פחות או יותר את רוב הדברים בצורה הנכונה ביותר.

שלמה בניזרי: אף אחד לא מקנא בי כשר בריאות בתקופה הזו.

חיים כץ: יש הרבה.

חיים כץ: זרוק את המפתחות, ותראה כמה יתפסו.

שלמה בניזרי: זו תקופה לא הכי סימפטית בהיותך שר בריאות.

שלמה בניזרי: אומנם ניסינו - ויעידו על כך יובל רכלבסקי ודוקטור בלשר - לפני השביתה במספר שבועות ואף חודשים לנסות להידבר ולמצוא פתרונות, אך מהרגע הראשון זיהינו את הבעיה; הפערים היו כה גדולים שדובר על עשרות אחוזים, ואכן מהיום הראשון אמרתי: "ועדה ציבורית, בוררות".

שלמה בניזרי: אמרתי, שלא נצא מזה תוך שבוע או שבועים והשביתה תהיה קשה.

שלמה בניזרי: אני והמנכ"ל זעקנו זאת בכל פינה: בפגישות עם ראש הממשלה, שר האוצר ואנשי האוצר.

שלמה בניזרי: מצד אחד, יש לי ביקורת על האוצר, שטענתי שהם רואים מספרים ולא בני-אדם.

שלמה בניזרי: מאידך גיסא, עלי להיות גם הוגן ולהגיד שגם לאוצר יש את השיקולים שלו ויש לו הסתכלות רוחב לגבי פריצת מסגרת השכר במדינת ישראל; היתה להם בעיה להיענות לכל התביעות, כי, כדברי יובל רכלבסקי בזמנו, כל אחוז לכלל הסקטור, לכלל המשק במדינת ישראל, זה 600 מליון ש"ח.

שלמה בניזרי: היינו צריכים למצוא דרך איך לגשר בין תביעות הרופאים, ולא להסתבך מול שאר המיגזרים במדינת ישראל.

שלמה בניזרי: לכן, אמרתי מהיום הראשון, שקודם כל יש להקים ועדה ציבורית שתלמד את כל הנושאים הרפואיים ואת כל הבעיות השייכות למערכת הבריאות במדינת ישראל, ולא תהיה ברירה ונצטרך להגיע גם לבורר.

שלמה בניזרי: ואז, לדעתי, יכולנו לגמור את הסיפור הרבה יותר בזול.

שלמה בניזרי: אבל, היתה כאן התעקשות כאן של האוצר, שאצלם זה עקרון: לא ועדות ולא בוררות, ולא רוצים לפתוח פתח.

שלמה בניזרי: גם האוצר מודה, שאנו מספר אחד בעולם מבחינת ימי שביתות.

שלמה בניזרי: שיטת פתרון בעיות או פתרון סכסוכים במשק לפי איך שזה היום - מכריזים על שביתה, אחרי שבועיים מתחילים לשבות, אחר כך האוצר מתחיל להפגש ומתחילים לדבר - לא 'הולכת'.

שלמה בניזרי: כנראה, שהשיטה הזו פשטה את הרגל.

שלמה בניזרי: לא יכול להיות, שמדינת ישראל תהיה מספר אחד בעולם בנושא שביתות.

שלמה בניזרי: הצענו הצעות אחרות של בוררות, ועדות ציבוריות וגישור, שאולי הן יצליחו להביא אותנו לפתרון הבעיה ולמנוע סבל.

שלמה בניזרי: אני מקבל זאת כל יום.

שלמה בניזרי: יש לי צוות מיוחד במשרד, כולל צוות של המנכ"ל וכל הבכירים במשרד, ואנו מקבלים את הבעיות.

שלמה בניזרי: דוגמאות: שלשום לפי מה שעדכנו אותי דובר על אשה עם עובר מת בבטנה שדחו אותה ואפשר לעשות את הגרידא.

שלמה בניזרי: היה אדם עם אבנים בכליות שהתייסר מכאבים, ואמרו לו: "תיקח כדורים לשיכוך הכאבים".

שלמה בניזרי: לגבי הילדה מאילת, שלשום הייתי באילת ופגשתי את אביה.

שלמה בניזרי: הריצו זאת בתקשורת, ונתן זהבי עשה מזה חגיגה כדי להתקיף אותי ולא כדי לעזור לילדה, כי עד לרגע לא נפתרה הבעיה שלה.

שלמה בניזרי: לעומת זאת, ברגע שאביה פנה אלינו, מיד הצלחנו למצוא אפילו כבר תאריך, עד כמה שאני יודע, לניתוח שלה.

שלמה בניזרי: היו גם הרבה טרמפיסטים שניסו לעשות הון מהסיפור הזה.

שלמה בניזרי: לו היו שומעים לי - ראש הממשלה, ושר האוצר - מתחילת הדרך, זה בסוף מה שיקרה.

שלמה בניזרי: על זה אמרה הגמרא: "אכל, לקה ושילם".

שלמה בניזרי: כולנו יצאנו מופסדים, ואף אחד לא יצא מורווח מהשביתה הזו.

שלמה בניזרי: לפי מה שאני מתעדכן ביום-יום, אני מבין שאנו הולכים לקראת פתרון מסויים.

דוד טל: השאלה היא האם היום אנו נגיע לכלל פתרון או שהדבר יתמסמס עוד שבוע ואולי עוד שבוע?

שלמה בניזרי: אגיד לך.

שלמה בניזרי: השביתה יכולה היתה להסתיים מזמן.

שלמה בניזרי: ביום רביעי שעבר התכנסנו במשרד ראש הממשלה, ולפי ראש הממשלה ואנשיו הבנתי שהוא הולך על בוררות ועל ועדה ציבורית.

שלמה בניזרי: דרך אגב, גם אני יכול להקים ועדה ציבורית בלי החלטה של אף אחד.

שלמה בניזרי: אבל, העניין הוא שתהיה מוסכמת עם מסקנותיה וגם הבוררות.

שלמה בניזרי: הבנתי שם, שזה הולך להיגמר.

שלמה בניזרי: ראש הממשלה אמר: "אני רוצה 36 שעות" כדי לעגל עוד כמה פינות ולחשוב.

שלמה בניזרי: מיום רביעי עד היום עבר שבוע ימים.

שלמה בניזרי: אמרתי אתמול או שלשום, שכאשר ראש הממשלה רצה לקבל החלטות הוא ידע.

שלמה בניזרי: כשהוא רצה לצאת מלבנון, הוא יצא.

שלמה בניזרי: כשהוא רצה עכשיו להעביר את חוק ועדת טל הוא היה אלוף בזה; כל המפלגה שלו נגדו וכל הציבור וכל התקשורת, למרות שמבחינתי זה בסדר, אבל נגד כל הזרם הוא רצה לקבל החלטה והוא קיבל החלטה.

שלמה בניזרי: לפעמים, אינני מצליח להבין את האטימות הזו.

י' נופר: גם אתם כמפלגה, אם הייתם בוחרים ולוקחים את הנושא הזה מספיק חשוב - אני לא הייתי סובל כל כך.

שלמה בניזרי: את השיקולים המפלגתיים אתה לא תקבע לי, בתור מפלגה, מה לעשות.

י' נופר: אין ספק, שאני בן-ערובה גם לרופאים וגם לאוצר.

שלמה בניזרי: הייתי מציע לך לשאול את אותה שאלה להפנות ליוסי שריד ולמפלגתו מדוע הם לא פרשו מהממשלה בגלל הנימוק הזה של שביתת הרופאים.

שלמה בניזרי: למה יוסי ששריד בגלל איזה שהן סמכויות מצ'וקמקות לסגן השר- - -

דוד טל: אינני רוצה לגלוש.

י' נופר: אני שואל את יוסי שריד באותה מידה.

י' נופר: את יוסי שריד אני שואל את אותה השאלה.

דוד טל: כיושב-ראש הוועדה, אני מנוע מלומר זאת, וגם אתה לא היית צריך לומר זאת, אבל אני חושב שסיעת ש"ס היא הסיעה היחידה שקיימה כמעט יותר ישיבות מכל סיעה אחרת בנושא הספציפי הזה ובבית-החולים אסף-הרופא, כמדומני, היא היחידה שעשתה זאת מכל הסיעות.

דוד טל: אבל, זה לא מענייננו.

דוד טל: אנו כאן ועדה ממלכתית, וכך אני רוצה לנהוג.

דוד טל: לא נתחיל עם התקפות כאלה ואחרות.

שלמה בניזרי: אם ראש הממשלה יחליט עכשיו לקבל את ההחלטה היום, למרות שהיא כבר בשלה אצלו כפי שאני מבין - אנו נוכל לגמור את הסיפור היום בצורה המהירה ביותר ולמנוע את הסבל.

שלמה בניזרי: אם לא - לדעתי, הכנסת היתה צריכה לנקוט מזמן את אותם צעדים.

שלמה בניזרי: אישית, הייתי מוכן להקריב את ראשי, והרב עובדיה יוסף מנע זאת ממני ואמר: "קברניט לא עוזב את ספינתו".

שלמה בניזרי: אישית, הייתי מוכן לזה.

שלמה בניזרי: לשם מה לי כל הסבל הזה?

דוד טל: לחץ מכאן.

שלמה בניזרי: אם ראש הממשלה לא יקבל החלטה היום, צריך מיידית שהכנסת תעשה.

שלמה בניזרי: כבר הצעתי לליכוד ולמפלגות אחרות להגיש אי-אמון בממשלה.

שלמה בניזרי: אמרתי: תגישו אי-אמון, וכל אלה שבאים ומדברים ומטיפים מוסר לשר הבריאות או לאחרים, בבקשה שיבואו ויצביעו אי-אמון בממשלה.

שלמה בניזרי: אחרי 120 יום אני חושב שהגיע הזמן שהכנסת תקום ותגיד את דברה בצורה הברורה והבוטה ביותר כנגד הממשלה.

שלמה בניזרי: אין זכות קיום לממשלה, ברגע שהיא באה ונותנת לשביתה להתמשך 120 יום.

שלמה בניזרי: ראש ממשלה צריך להיות יותר החלטי, למרות שאמרתי שאינני מזלזל בעמדת האוצר ויעידו על כך אנשי האוצר.

שלמה בניזרי: מאידך גיסא, ראש ממשלה צריך לדעת שברגע שיש מחלוקת כזו כבדה הוא צריך לתת את--

דוד טל: --כובד משקלו--

שלמה בניזרי: --ולחתוך לכאן או לכאן.

שלמה בניזרי: אינני רוצה להאריך, ואני מעדיף שאנשי האוצר יגידו את דבריהם.

חיים כץ: ברור לכולנו, שמי שהולך ללמוד רפואה הם הטובים שבבנינו.

י' הייליג: הוא אדיוט.

חיים כץ: את זה אחר כך אנו נדע.

חיים כץ: קודם כל, הם הטובים שבבנינו.

י' הייליג: זה מוכח.

י' הייליג: דרך אגב, העם נעשה חכם: פחות אנשים הולכים לרפואה ולצבא.

חיים כץ: הטובים שבבנינו הולכים ללמוד.

חיים כץ: קודם כל, יש להם את היכולות.

חיים כץ: לא כל אחד יכול ללמוד.

איוב קרא: זה לא הטובים.

איוב קרא: זה מי שיכול.

איוב קרא: ח' כץ: אלה הטובים ומי שיכול, והם הולכים והם הולכים כדי לתרום.

איוב קרא: אנו חיים במדינה, ואני מדבר ליובל רכלבסקי, שזו בדיחה שרופא מומחה ירויח שכר פנסיוני של 8,000 ש"ח.

ל' ופנר: זה מנהל מחלקה.

חיים כץ: יש לו קליניקה פרטית והוא מרויח המון כסף, אך כאשר הוא מגיע לגיל 65 אין לו ממה לחיות.

חיים כץ: אומר יובל רכלבסקי: "אני מדבר באחוזים".

חיים כץ: זה מצחיק, שרופא מתחיל ירויח 3,000 ש"ח.

חיים כץ: אתה מדבר איתם באחוזים, ואתה מעלה להם כמה אחוזים, אבל הם אשמים לא קטנים.

חיים כץ: אדוני השר, הם אשמים לא קטנים, כי הם אשמים שזה נמשך 120 יום.

חיים כץ: הם היו צריכים להגיד "אין לי מצפון" וללכת הביתה, וביום השני הוא לא היה סובל וראש הממשלה היה מחליט.

חיים כץ: הם היו צריכים לקום וללכת מבתי-החולים, וזה היה נגמר, ואתה לא היית עושה להם טובה, יובל רכלבסקי לא היה עושה להם טובה וראש הממשלה לא היה עושה להם טובה.

חיים כץ: חולות וחולים לא מצטלמים טוב, והוא לא היה עומד מול זה.

חיים כץ: זה מצחיק, אם אנשים כאלה עם עוצמה כזו מגלים רכות כזו.

דוד טל: אצילות.

חיים כץ: לא אצילות.

ד' אור: זו לא אצילות.

חיים כץ: ביום העצמאות הם הולכים לקבל את פרס השובת המצטיין ולהדליק משואה.

חיים כץ: אמרתי זאת כבר ארבע פעמים מעל הדוכן.

חיים כץ: עליכם לגמור את המשא ומתן.

חיים כץ: תראו, שמעתי את יובל רכלבסקי, ואנו חברים, היום בבוקר: "לוועדה אין סמכות, והיא גם לא תחליט".

חיים כץ: תעזבו את בתי-החולים לשעה, ויהיה לכם מה שאתם רוצים.

חיים כץ: לשם מה אתם משחקים עם החולים?

חיים כץ: בשביל מה?

חיים כץ: ראש הממשלה לא עושה לכם טובות.

חיים כץ: אתם עושים לו טובה.

חיים כץ: שמעתי אתמול בתכנית טלויזיה רופא שעזב את הרפואה ואמר: "עזוב אותי.

חיים כץ: יוסיפו לי עוד 20 ש"ח או עוד 8 ש"ח?

חיים כץ: ב-START-UPS בהיי-טק יש לי מוח?

חיים כץ: - אביא את הסחורה ואדאג לפרנסתי".

חיים כץ: אתם עושים טובה ליובל רכלבסקי, ויובל רכלבסקי לא עושה לכם טובה.

חיים כץ: מתי תבינו זאת?

חיים כץ: האם לוקח לכם 120 יום להבין זאת?

חיים כץ: תלמדו מעובדי רשות שדות התעופה: לא מקבלים 20% - סוגרים את המסוע, אין מזוודות, ומקבלים למחרת ואין בעיה בכלל.

דוד טל: חבר-הכנסת חיים כץ, יש הבדל.

ד' אור: זה לא אותו דבר.

ד' אור: י' נופר: אנו בני ערובה.

ד' אור: מדובר על 120 ימים, וגם שעת שביתה - אנו אלה שנמות.

ד' אור: לכן, סליחה אך לא.

ד' אור: אני מצדיע לרופאים, אבל באותה מידה אני מוקיע גם את הרופאים וגם את כל- - -

חיים כץ: האם שמעת את שר הבריאות: כמה מתו?

חיים כץ: אולי אם היו עושים זאת יום אחד, הם היו חוסכים.

חיים כץ: זה היפותטי.

י' נופר: יכול להיות.

ד' אור: אלה שלא מתו היום, ימותו מחר.

חיים כץ: אבל, זה היה נגמר מזמן, והם היו גם מקבלים.

ד' אור: אבל, זה לא אפשרי, וגם אין אצילות בשביתה הזו.

חיים כץ: הוא יקבל את ה-13% או את ה-12%, וזו בדיחה.

חיים כץ: עוד שנה זה יהיה לו עוד פעם.

חיים כץ: יש צורך בפתרון רדיקאלי.

חיים כץ: רופא צריך להתפרנס בכבוד.

חיים כץ: רופא צריך לפרנס את משפחתו בכבוד, ושיעלה ליובל רכלבסקי כמה שיעלה.

חיים כץ: פקידי האוצר מרויחים לא מעט.

דוד טל: זה לא עולה ליובל רכלבסקי, אלא לנו.

חיים כץ: זה עולה למדינה, ולא ליובל רכלבסקי מכיסו.

חיים כץ: אין לי כלום מול יובל רכלבסקי, ואני עוד חושב שהוא מהטובים.

חיים כץ: רופא צריך להרויח בכבוד, רופא צריך לפרנס את משפחתו בכבוד ורופא לא צריך להיות נזקק סעד.

חיים כץ: מנצלים את טוב לבו, וחבל שזה כך.

איוב קרא: השביתה הזו - השתתפתי בה קצת מיומה הראשון בכל מה שקשור לפעילות למען פתרון הבעיה, וזה התחיל בהפגנה פה.

איוב קרא: אני חושב, שזה לא מכובד - לא לאוצר ולא לממשלה - שמגיעים למצב וסיטואציה כאלה.

איוב קרא: צריך לחשוב, שהרופאים באינטלגנציה ובאינטלקטואליות שיש בהם לא מגיעים לאקט שהוא לא נורמלי, וכל הכבוד להם.

איוב קרא: אני מצדיע להם, שהם לא משביתים את כל מערכת הבריאות בצורה חד-צדדית, בצורה כזו שתפגע בציבור בישראל.

מוחמד ברכה: חבר-הכנסת חיים כץ נאם והלך.

מוחמד ברכה: לאן הוא הלך?

מוחמד ברכה: היו"ר ד' טל: יש לו פגישה עם תלמידים.

מוחמד ברכה: יש דברים שצריך להפנות אליו.

מוחמד ברכה: הוא איש הסתדרות.

דוד טל: אתה אתה יכול להפנות אליו, וזה יירשם בפרוטוקול והוא יקרא אותו.

איוב קרא: כנראה, שבממשלה הזו לא משיגים שום דבר ללא שביתות.

איוב קרא: כל דבר אפשר להשבית ולא יקרה שום דבר, ואילו בעניין הבריאות מדובר בחיי בני-אדם.

איוב קרא: לכן, אמליץ לחבריי בסיעת הליכוד להגיש אי-אמון ביום שני בעקבות זאת.

איוב קרא: אני חושב, שההסתדרות צריכה להכנס לזה ולהשבית בכלל את המשק.

איוב קרא: זה הדבר המרכזי בחיינו, ואנו לא יכולים לעבור לסדר-היום.

י' בלשר: אין לי ספק, שאם רופאים היו נוטשים את בתי-החולים, כולל את כל הפונקציות החיוניות והדחופות, יכול מאד להיות שהשביתה הזו היתה מסתיימת תוך זמן קצר מאד.

אחמד טיבי: או אם היו, למשל, בחירות בשער.

י' בלשר: העובדה שלא עשינו זאת נובעת מכך שאנו לא חושבים שזו דרך להגיע להישגים של תנאי עבודה ושכר כשהמחיר הוא כל כך כבד מבחינת החולים וגם מבחינת מעמד הרופא בארץ.

י' בלשר: לכן, בחרנו דוקא בדרך של שביתה שנמשכת הרבה זמן.

י' בלשר: חשבנו, שהמצוקה שלנו תישמע ותיקלט הרבה יותר מהר.

י' בלשר: אני מוכרח לומר, ואני מצטרף לדברי שר הבריאות, שבשבוע הראשון של השביתה בישיבת ממשלה אתה הצעת שתקום ועדה ציבורית ובוררות מוסכמת.

י' בלשר: זה היה מוקצה, ואף אחד לא חשב בכיוון הזה ואף אחד לא האמין שבסופו של דבר פתרון סכסוך זה יהיה הקמת ועדה ציבורית ובוררות מוסכמת.

י' בלשר: אבל, צריך להוסיף את העיקר שבדבר, שמהרגע שתקום בוררות מוסכמת וייחתם ההסכם הזה, ואני מקווה שהוא ייחתם מהר, הרופאים לא יצטרכו לשבות יותר בנושא שכר ותנאי עבודה.

י' בלשר: אני חושב, שרופאים לא צריכים לשבות, משום שהדרישה הזו והשאיפה הזו שיקום מנגנון בלתי תלוי, עצמאי לגמרי, שיקבע את שכרם ותנאי עבודתם של הרופאים - זה מה שהיה צריך להנהיג במדינת ישראל הרבה זמן מזה הרבה שנים.

י' בלשר: זו היתה שאיפת ההסתדרות הרפואית הרבה שנים, ולא הצלחנו להביא זאת לידי יישום.

י' בלשר: לא היה חסר הרבה, שגם עכשיו, בשביתה הזו שנמשכת כבר 120 יום, מישהו היה מצליח לסכל את החלטת ראש הממשלה לאמץ את הקו הזה שייתר שביתות רופאים בנושאים האלה של שכר ותנאי עבודה.

י' בלשר: מכבש הלחצים שהופעל על ראש הממשלה ועל מי מאנשי משרדו שתמכו ברעיון הזה ותומכים בזה - אם זה היה נושא פרי, היינו עומדים בשביתה כזו בעוד שנה או שנה וחצי שוב.

י' בלשר: ואז, שוב, היינו מדברים: לנטוש או לא לנטוש?

י' בלשר: להעלים את המרדימים לקפריסין?

י' בלשר: וכל מיני רעיונות מהסוג הזה.

דוד טל: הותקפתם בעיתונות קשות על ההצעה הזו.

י' בלשר: אלה רעיונות דסטרוקטיביים ליחסים של הרופאים עם החולים ומעמד הרופא בישראל.

י' בלשר: אנו נמצאים כרגע בשלב בו ראש הממשלה הכריע בנושא, ותקום ועדה ציבורית ויקום מנגנון בוררות מוסכמת.

י' בלשר: מה שעכשיו מעכב את העניין זה הפרטים האחרונים וניסוח סמכויות הוועדה הציבורית ומנגנון הבוררות.

י' בלשר: אנו נתקלים עדיין בקשיים מצד האוצר להגיע למסמכים מוסכמים.

י' בלשר: אמרה לנו אתמול היועצת המשפטית של יחידת השכר: "אנו לא מעוניינים להגיע למסמך עקרונות.

י' בלשר: אנו רוצים להגיע למסמך מלא וסופי".

י' בלשר: אמרנו: "אבל, זה יקח כמה ימים לפחות, אם לא יותר.

י' בלשר: בימים האלה אנו לא מפסיקים לשבות.

י' בלשר: ברגע שנפסיק את השביתה, חבל על הזמן ולא יקרה כלום".

י' בלשר: ואז אמרו: "נו, טוב, בסדר.

י' בלשר: אז, תהיה עוד קצת שביתה".

י' בלשר: אנו שואפים לסיים את השביתה הזו מהר ככל האפשר.

י' בלשר: אנו מצפים למצוא פתיחות ורצון טוב בצד של האוצר והמעסיקים, על מנת שהדבר הזה יסתיים.

י' בלשר: אני מקווה, שהוועדה והלחץ של שר הבריאות יביאו לגמישות מתאימה והולמת על מנת לסיים את הדבר הזה מהר ככל האפשר.

י' רכלבסקי: ברשות

י' רכלבסקי: כם, אינני רוצה להכנס לפרטי המשא ומתן אלא לגעת רק בנקודות המרכזיות ובהערכת מצב.

י' רכלבסקי: כרגע, אנו נמצאים בסיטואציה שהונחה בפנינו הצעה ע"י המגשרים, שכוללת חבילה של הסכם עבודה לשנים 1998 עד סוף 2001, הצעה למנגנון בוררות מוסכמת בתוך הסכם העבודה לשנים הבאות ולא במסגרת ההסכם עד 2001 אלא מ-2002-2006 ו-2006-2010, אם אלה יהיו ההסכמים, וזאת כנגד מה שנקרא ויתור זכות השביתה למשך עשר שנים על-פי ההצעה של היום.

י' רכלבסקי: חלק אחר של ההצעה, הנדבך השלישי, העלה את ההצעה להקים ועדה ציבורית, שזה נושא שהוא באחריות ראש הממשלה בתיאום עם שר הבריאות ושר האוצר.

י' רכלבסקי: למעשה, לגבי ההסכם הנוכחי, הוצע ע"י המגשרים שתוספת עלות השכר תסתכם ב-13.2%, וזו תהיה התוספת הנצברת במהלך 3.5 שנים.

י' רכלבסקי: כרגע, אנו מצויים בסיטואציה כזו: כמשרד האוצר, הדרג המקצועי במשרד האוצר, אנו הבענו את העמדה המתנגדת לנושא הבוררות בתוך הסכם קיבוצי ולנושא הוועדה הציבורית, כאשר מדובר, לפחות בהצעה הידועה לי, על ועדה ציבורית שתעסוק בסוגיית הרפואה הציבורית, סוגיות מסויימות במעמד הרופאים ואני מניח שלא רק רופאים אלא זה יקרין על קבוצות עובדים אחרות בתוך המיגזר הרפואי.

ל' ופנר: כנראה, שהוא לא מכיר את ההצעה.

י' רכלבסקי: קראתי את הצעת המגשרים, וידוע לי לפחות מתוך שיחות במשרד ראש הממשלה מה הם רואים לפחות.

י' רכלבסקי: אבל, זו לא הנקודה, כי כך או כך יש לנו הערות.

דוד טל: הערה קטנה - ראש הממשלה נושא במספר תיקים: ראש הממשלה, שר הביטחון, שר החינוך, שר התמ"ס ושר החקלאות.

דוד טל: האם הוא רוצה לעסוק עכשיו גם בבריאות?

דוד טל: זה צחוק מהעבודה.

דוד טל: זה לא רציני.

שלמה בניזרי: באיזו זכות בכלל הוא מקים את הוועדה שקשורה לשר הבריאות?

שלמה בניזרי: זה שר הבריאות בתיאום עם ראש הממשלה, ולא ראש ממשלה בתיאום עם שר הבריאות.

שלמה בניזרי: היו"ר ד' טל: אינך רוצה להכנס בין הפטיש והסדן.

י' רכלבסקי: סליחה.

י' רכלבסקי: בקטע הזה קטונתי, ואני לוקח את דבריי בחזרה.

דוד טל: יובל רכלבסקי, אני מבקש אבל שתענה על שאלתנו:

דוד טל: מדוע היינו זקוקים ל-120 יום כדי להגיע לשורה הזו?

דוד טל: האם לא היינו יכולים להגיע לזה אחרי שבוע ימים, שגם זה שִשה ימים יותר מדי.

י' הייליג: לפי מה שהוא מדבר עכשיו, אנו לפני 120 יום נוספים.

דוד טל: לא כך התרשמתי אתמול מלשכת ראש הממשלה.

דוד טל: אני יודע כמה דברים.

י' הייליג: אבל, אתה שומע ברגע זה הצעה אחרת לגמרי.

מוחמד ברכה: השאלה היא מה כל כך נורא בעמדת האוצר שהם לא מקבלים את הנושא הבוררות.

דוד טל: אתה מיד תשאל גם את זה, אבל תן ליובל רכלבסקי להמשיך בדבריו.

י' רכלבסקי: אני רק רוצה לסכם את הקטע של מה מונח כרגע על שולחן המשא ומתן.

י' רכלבסקי: עלה, לדעת המגשרים, הצורך בהקמת ועדה לבחינת הרפואה הציבורית ומעמד הרופא בתוך הרפואה הציבורית.

י' רכלבסקי: לא אכנס כרגע לכל הנושאים, אבל רק כדי שלאה ופנר לא תאמר "לא נכון" יש בפני את הכותרת של מסמך מירוני: "הוועדה לבחינת הרפואה הציבורית ומעמד הרופא בה - הצעת המגשרים".

י' רכלבסקי: זו הצעה אחת.

י' רכלבסקי: אנו את הערותינו המקצועיות העברנו למגשר ואנו מעבירים למשרד ראש הממשלה.

י' רכלבסקי: ישנן הערות, והנושא יצטרך להיבחן גם ע"י פרקליטות המדינה או היועץ המשפטי לממשלה על-פי נהלים פנימיים.

י' רכלבסקי: דבר אחד ברור והוא, שאם הנושא הזה מסוכם ואם שר הבריאות מוביל את הנושא הזה בתיאום עם משרד ראש הממשלה--

דוד טל: עכשיו, זה נשמע אחרת.

י' רכלבסקי: --צריך לסכם את הסוגיה לכאן או לכאן.

י' רכלבסקי: את עמדתנו אמרנו, הסברנו ונימקנו.

י' רכלבסקי: אינני חושב, שיש טעם כרגע לחזור על זה.

י' רכלבסקי: אם נטיית ראש הממשלה היא לקבל את המלצת שר הבריאות ואת הצעת המגשרים, צריך לסגור את הסוגיה.

י' רכלבסקי: הנקודה השניה נוגעת להסכם עבודה, והיא סוגיית הבוררות המוסכמת.

י' רכלבסקי: אנו צריכים לסכם נייר שהופך להיות הסכם עבודה, שיכלול את תוספות השכר עד דצמבר 2001 ואת ההסברים והניסוחים ביחס למנגנון הבוררות.

דוד טל: כמה זמן צריך לסכם את המסמך הזה?

י' רכלבסקי: ההערכה שלי היא, שאם יעבדו אינטנסיבית, ניתן לסכם את הנושאים האלה, ואני אומר שוב שזה מותנה בהחלטת ראש הממשלה כי אין נכון לרגע זה החלטה על כלל המיכלול של שלושת הנושאים.

דוד טל: בכל מקרה, הפניה שלנו מפה צריכה להיות לראש הממשלה.

י' רכלבסקי: לראש הממשלה שיכריע.

י' רכלבסקי: להערכתי, מבחינת הניסוחים, אנו, בצורה אינטנסיבית, כפי שאומרים: לא יקח 24 שעות - יקח 48 שעות, ואינני רואה סיבה שזה צריך להימשך מעבר לזה, ואני יודע שעל כל תג ופסיק ממשיכים להילחץ ולריב.

שלמה בניזרי: נכון לדקה זו, למי עכשיו צריך ללכת?

שלמה בניזרי: האם צריך להמשיך במשא ומתן או שעכשיו זה תלוי בהחלטת ראש הממשלה?

י' רכלבסקי: יש פה שני דברים.

י' רכלבסקי: אנו מנהלים את המשא ומתן ומנסים להגיע כרגע לניסוח סופי של ההסכם, ואני אומר:

י' רכלבסקי: מותנה בכך שבאמת ראש הממשלה אישר את המיכלול של החלוקה וצורת הסכם ה-13.2%, נושא ניסוח מנגנון הבוררות המוסכמת ונושא זכות השביתה וסוגיית הוועדה הציבורית שהיא לא נכנסת להסכם העבודה ולכן זה נייר נפרד לחלוטין.

נ’ זאב: האם זכות השביתה זה לא קשור לשנים הקרובות?

נ’ זאב: י' רכלבסקי: זכות השביתה היא בתוך הסכם העבודה.

נ’ זאב: כן, אבל לא בשלוש השנים הקרובות.

י' רכלבסקי: בשלוש השנים האלה יהיה שקט תעשייתי מתוקף ההסכם.

י' רכלבסקי: נ’ זאב: זה גם דבר חשוב.

י' רכלבסקי: אני מבין, שזה עד 2001.

י' רכלבסקי: כן.

י' רכלבסקי: לכן, חשוב לסגור את הסכם העבודה.

ר' דיציאן: אם הכל בסדר, גם שלוש-עשרה שנה לא תהיינה שביתות.

י' רכלבסקי: לכן, מבחינתי, במאמץ אפשר, וזאת מתוך הנחה שהממשלה מאשרת את המיכלול ואין הסתייגות של היועץ המשפטי לממשלה שמונע את החתימה ולא תהיה הסתייגות עקב סוגיית הבג"ץ עם המתמחים שגם זה נושא שאנו צריכים לראות מולנו.

אחמד טיבי: יש שם צו מניעה - נכון?

י' רכלבסקי: יש החלטה, שצריך לפתור את בעיית המתמחים.

י' הייליג: יש צו מניעה.

י' הייליג: הוא שאל, וזו התשובה.

אחמד טיבי: אסור לכם לחתום על הסכם.

אחמד טיבי: אי אפשר לחתום על הסכם.

אחמד טיבי: יש צו מניעה של בג"ץ.

י' הייליג: יש לסיים את העבדות במדינת ישראל, וזו הכוונה פחות או יותר.

י' רכלבסקי: לעצם הסוגיה פה, נשאלו או נאמרו כמה דברים.

י' רכלבסקי: המשא ומתן לא נמשך 120 יום.

י' רכלבסקי: המשא ומתן, וצדק שר הבריאות, נמשך כבר למעלה משנה ואולי 500 יום.

י' רכלבסקי: היו עיצומים והשבתות לאורך 500 היום ובמהלך 120 היום האחרונים בצורה בולטת.

י' רכלבסקי: בגדול, הויכוח היה על תביעות שכר כפולות ומכופלות בהשוואה למה שמקובל במיגזר הציבורי בשנים האחרונות.

י' רכלבסקי: הגדרתי זאת כויכוח על המגרש.

י' רכלבסקי: גם המגשרים, בסופו של דבר, כשהם הציגו בפנינו את ההצעה שלהם - ונזכור שהמגשרים הם מגשרים ולא בוררים - נתנו הצעה שתואמת פחות או יותר את מדיניות השכר של הממשלה ביחס לשנים 1998-2001 בהתייחס לאינפלציה החזויה, לזחילת השכר של הרופאים וליכולות של המשק.

י' רכלבסקי: לכן, אם הרופאים היו צריכים, להערכתי, להסתפק ב-13%, השביתה הזו כפי הנראה לא היתה נגמרת, ועל זה היה הויכוח הגדול: בין דרישה ונכונות שלנו לעמוד במדיניות השכר של הממשלה ובין הפניה- - -

י' הייליג: אם אינני טועה, המספר היה 5.25%, ולא 13%.

י' הייליג: י' רכלבסקי: המספר 5.25% עדיין מופיע בתוך ה-13%.

י' הייליג: 5.25% זה הוא, ו-13% זה אני, ויש טיפה הבדל.

י' רכלבסקי: אין הבדל.

י' רכלבסקי: אם אתה לוקח את השנים ומה שהצגנו, נכון שהתחלנו את המשא ומתן ב-1999, ביחס למחצית 1998 ותחילת 1999, אתה תראה שאתה נמצא ב-5.25%.

י' רכלבסקי: ה-5.25% הוא חלק מה-13%.

י' רכלבסקי: לכן, ברגע שיאריכו את ההסכם, נומינלית אנו מגיעים ל-13%.

י' רכלבסקי: לכן, השביתה הזו נמשכת.

ל' ופנר: אז, האם יהיו עוד 120 יום?

י' רכלבסקי: הערה שניה - העלית את הנושא של החזרת כספים לאזרחים.

י' רכלבסקי: בתחושות שלי, אני מזדהה איתך.

י' רכלבסקי: אינני יודע מה ניתן לעשות ברמה העניינית.

דוד טל: לא לגבות מהם מס בארבעת החודשים הבאים, מהרגע שמסתיימת השביתה.

י' רכלבסקי: ההערכה שלי היא, שזה לא מעשי.

ר' דיציאן: אני רק מציע, שלא יציעו לקבל את זה מהקופות.

י' רכלבסקי: מאחר ואמרתם שהיתה פה פגיעה באזרחים, פגיעה באזרחים צריכה לבוא לידי פתרון.

י' נופר: מה זה "אמרתם"?

י' נופר: האם זה לא היה?

י' רכלבסקי: תיכף אדע אם היה או לא היה.

י' רכלבסקי: לפחות אינדיקציה אחת יש לי לעניין זה.

י' רכלבסקי: כאשר באנו לנכות שכר על עיצומי הרופאים וראינו את גובה ניכויי השכר- - -

דוד טל: אבל, אתה יודע שיש רופאים שנמצאים ולא עובדים.

דוד טל: י' רכלבסקי: אם הם לא עובדים, הם צריכים לנכות, על-פי חוק, את העיצומים.

דוד טל: אם כותבים וחותמים שהם עבדו מלא- - -

דוד טל: אדוני, יש לך בעיה עם הרופאים - אתה תנהל את המאבק שלך עם הרופאים.

דוד טל: לגבי האזרח, מי ינהל את מאבק האזרח כלפיך?

דוד טל: אתה חייב להחזיר לאזרחים בגין ארבעת החודשים הללו, ולא לגבות מהם את המס בארבעת החודשים הקרובים.

י' רכלבסקי: ההצעה שלי היתה לנכות מהעיצומים ולהעביר כספים לאזרחים.

י' נופר: אני שומע, שזה עוד לא נגמר.

ד' אור: אנו לא רוצים, שתעבירו כספים.

י' הייליג: הצעה: כל מי שחתם שעבד וכנראה לא עבד - תעמיד אותו לדין על זיוף.

ד' אור: זה לא פשוט.

י' רכלבסקי: אני מניח, שהדברים האלה יטופלו ומטופלים ע"י המעסיקים הנוגעים בדבר.

י' הייליג: אתה יודע, שכל יום אנו מפרים את השביתה, כדי שאנשים לא ימותו.

י' רכלבסקי: אני לא יודע.

י' רכלבסקי: אני יודע רק דבר אחד.

י' הייליג: אתה יושב ומתחבא מאחורי מספרים, כאשר אתה יודע שאנו לא יכולים להיאבק.

י' רכלבסקי: אני לא מתחבא.

י' רכלבסקי: י' הייליג: חבר-הכנסת חיים כץ אמר לפני דקה: "תסגרו חדרי מיון".

י' רכלבסקי: האם אתם מבינים מה אתם אומרים?

י' רכלבסקי: האם אתם נורמלים?

י' רכלבסקי: האם אתם רוצים שנפסיק לתת לנשים ללדת בחדר הלידה?

י' רכלבסקי: האם אתם רוצים שנסגור חדרי ניתוח?

י' רכלבסקי: מדוע אתה מפנה את השאלה אלי?

י' רכלבסקי: אתה צריך לתת את התשובה.

י' הייליג: כי אתה אחראי על זה.

י' רכלבסקי: אינני יודע מי אתה, אבל אתה צריך לתת את התשובה.

י' הייליג: רק אתה אחראי.

איוב קרא: זו בריאות של אנשים.

איוב קרא: למה שלא יצעקו?

נסים זאב: שלא יקח מאיתנו עכשיו את הבריאות.

אחמד טיבי: חבר-הכנסת זאב, האם אתה יודע מה עובר עליהם?

אחמד טיבי: מה קרה?

י' רכלבסקי: מישהו צריך לראות את הראיה המשקית, לראות את המובטלים, את אלה שצריכים להכנס לעולם העבודה.

י' רכלבסקי: תאמינו לי, שיכול להיות שהתוצאה תהיה נטישה ותהיה כניעה של הממשלה, ואין שום בעיה.

י' רכלבסקי: יזרימו עוד 10%, 20% או 30%.

י' רכלבסקי: מהר מאד ה-30% יבואו לכולם.

י' רכלבסקי: 30% כפול סדר גודל של 700 מליון ש"ח, זה כך וכך 20-30 מיליארדי שקלים, ונמשיך להתגלגל הלאה, ובסופו של דבר נחזור אולי לשנת 1948.

י' רכלבסקי: אם זה מה שרוצים, אין בעיה.

י' רכלבסקי: יש יכולות ופתרונות לטווח בינוני ולטווח ארוך.

י' רכלבסקי: אני חושב, שהמשא ומתן הזה נותן תשובות.

י' רכלבסקי: לבוא כרגע ולהחזיר את הגלגל לאחור זה לא הפתרון.

י' רכלבסקי: הדרך הנוספת של להפעיל עלינו לחץ, להחריף את השביתה והעיצומים תוך כדי הגישור ותוך כדי כך שכבר מסתמנים הפתרונות שאנו נמצאים בקצה ונמצאים כבר בשלבי הניסוח - לבוא בטענות אלינו ולהפיל עלינו את אותה יולדת או את אותם חולים אני חושב שזה לא הוגן.

דוד טל: אני רוצה תשובה פסקנית לגבי החזר התשלומים.

דוד טל: האם האוצר מציע כאן להחזיר את מס הבריאות.

דוד טל: י' רכלבסקי: האוצר לא מחזיר כאן.

דוד טל: אני לא מוסמך כלל לדבר בתחום הזה.

דוד טל: ההצעה שלי היתה לנכות שכר בגין שביתה ועיצומים.

דוד טל: אמליץ לשר האוצר את הניכויים להעביר לטובת האזרחים או איזו שהיא קרן אחרת.

שלמה בניזרי: יש לי דיון בוועדה נוספת, ואני מבקש לומר את דבריי.

שלמה בניזרי: אשאיר פה את מנכ"ל משרדי.

שלמה בניזרי: יובל רכלבסקי שואל למה מחריפים את השביתה תוך כדי כך שמתנהל משא ומתן.

שלמה בניזרי: אתה שוכח, שזו לא שביתת מתדלקים או אפילו של מערכת החינוך שם אתה יכול לסחוב עוד שבוע או שבועיים ואנשים לא ימותו.

שלמה בניזרי: פה הלחץ הוא מכיון שהציבור הוא זה שנפגע.

שלמה בניזרי: לכן, הקצב שאתם עובדים והסחבת הזו והטקטיקה שאתם נוהגים בשביתות אחרות כדי לשבור את האנשים או כדי להשיג תוצאות, זו לא בדיוק המערכת שאיתה צריך לנקוט.

שלמה בניזרי: זו מערכת שלא נוקטים בשיטה הזו.

י' רכלבסקי: אנו לא נוקטים בדרך הזו.

י' רכלבסקי: האמן לי, שעובדים יום ולילה.

י' רכלבסקי: אם מישהו חושב שאפשר לפרוץ ואם מדברים על 13% וזה הופך ל-20%- - -

דוד טל: אם זה 120 יום, זה נתון שמורה על סחבת בלתי נדלית.

י' רכלבסקי: לא, כי ב-120 היום לא היתה הבנה כלל למושג לדבר במונחי 13%.

י' רכלבסקי: זה לפני 13 יום, ותשאל פה את דוקטור בלשר ואחרים.

י' רכלבסקי: זה היה כל כך רחוק מהמציאות שלהם לפחות, ולכן הם בונים על ועדה ציבורית ועל הבוררות שה-13% יהפכו ל-26% וה-26% יהפכו ל-52%.

י' רכלבסקי: על זה בונים, וזו תהיה התזה לשנים הקרובות, וזה יתגלגל.

י' רכלבסקי: משרד האוצר, שמסתכל ורואה את החשיפה לסכנה של ה-26% וה-52% ואולי 100%, אומר: "יש צורך לעשות את הדברים אחרת".

י' רכלבסקי: כנראה, שלא התקבלה דעתנו.

י' רכלבסקי: לכן, אנו הולכים לפתרון של מיכלול גם בוררות, גם ועדה לא מחייבת וגם 13.2%.

שלמה בניזרי: לפי מה שמריח פה, לכאורה יש פה אופוריה שגם אני נפלתי בה בפח בשבוע שעבר ואמרתי שאני מגלה אופטימיות זהירה, אבל אינני בטוח בזה אם הנושא יתמסמס - עכשיו, ראש הממשלה נוסע לחו"ל, ולאחר מכן צריך החלטה של היועץ המשפטי לממשלה, והיועץ המשפטי לממשלה יגיד: "אני צריך לשבת ולבדוק", ופתאום היועץ המשפטי לממשלה גם יבוא ויגיד: "מה פתאום?

שלמה בניזרי: זה לא נראה לי חוקי", וימצאו כבר את הסעיף, ואין לי ספק בכלל, וזה יעלה את הסעיף להרבה פה.

שלמה בניזרי: לכן, אני אומר שצריכים את ההחלטה פה, הקריאה וגם הפעולות שיש בכוח הכנסת לעשות.

שלמה בניזרי: הציעו פה אפילו להשבית את כל הכנסת ולהתעסק אך ורק בנושא בריאות, וזה מה שקראתי לראש הממשלה: "נטרל את עצמך מש"ס, מערפאת ומכל תחום, ותעסוק רק בדבר אחד - בשביתת הרופאים".

שלמה בניזרי: הוא, פיזית, צריך לשבת עם כולם או לקבל את ההחלטה של המלצת המגשרים לטובת הרופאים או לרעתם או לטובת איזה צד שיהיה, כי זה צריך להסתיים היום או מחר.

שלמה בניזרי: אם לא, אני אומר לך שזה ימשיך להידרדר, ואז באמת אולי הם יקנו כאן את הרעיון של חבר-הכנסת חיים כץ, שאני כשר בריאות לבטח לא יכול לעודד ורק יכול להגיד: "אבל, איזה פתרון אחר יש לנו?".

שלמה בניזרי: קראו לזה "שביתת שוקולד".

שלמה בניזרי: אימצו את הרעיון שלי, שאמרתי: "השובת המצטיין".

שלמה בניזרי: שום דבר לא זז.

שלמה בניזרי: פה יש צורך בפעולה דראסטית, אם לא ייגמר העסק היום או מחר עם תיאום עם יושב-ראש הכנסת ועם שאר הוועדות, ומצידי אפשר שכולנו, כל חברי-הכנסת, נלך להפגין מול משרד ראש הממשלה, ולעשות הצעת אי-אמון וכל דבר אחר.

שלמה בניזרי: כנראה, שרק אם הופכים את השולחן במדינה זה מה שמסייע.

שלמה בניזרי: אני מצטער שאני חייב ללכת.

שלמה בניזרי: ד' אור: היושב-ראש טל, לפני שהשר הולך אני רוצה להתייחס למושג "שובת מצטיין".

שלמה בניזרי: אני רוצה להגיד משהו בתור נציגה של הציבור.

שלמה בניזרי: לגבי נושא שובת מצטיין וגם הערת ראש הממשלה שהוא מעריץ את הרופאים על השביתה האצילית, ברצוני להגיד לכם שאין שום אצילות בשביתת רופאים.

שלמה בניזרי: אני, באופן אישי, חושבת שהרופאים צודקים במאבקם על שכרם, מפני שאני מכירה בדיוק את המערכות ויודעת שהם משתכרים הרבה פחות מעובד מעבדה ומטכנאי רנטגן.

שלמה בניזרי: אבל, אני, כנציגת הצרכנים, אומרת שאין שום אצילות בשביתה של רופאים.

שלמה בניזרי: מי אמר שיש אצילות?

ד' אור: ראש הממשלה אמר.

שלמה בניזרי: אני בגיחוך אמרתי: "תן להם את אות השובת המצטיין", ומפה זה נובע.

ד' אור: זה נאמר בציניות.

שלמה בניזרי: ודאי.

ד' אור: דעו לכם, שאם נדמה לכם שהציבור לא סובל ואנשים לא מתים - יש לכם טעות חמורה מאד.

שלמה בניזרי: אני לא יודע כמה פניות את מקבלת מהציבור.

ד' אור: גם אני מקבלת ומטפלת.

שלמה בניזרי: אני לבטח מקבל כמויות אדירות של פניות, שפונים אלי כדי שאסייע להם ורואים בי את הכתובת.

שלמה בניזרי: מזלי הוא, שפעם ראשונה ראש הממשלה בשבוע שעבר ושר האוצר בדיון אצל ראש הממשלה אומר לי: "רגע, מה אתה מתערב?

שלמה בניזרי: אתה בכלל לא צד".

שלמה בניזרי: הוא אומר לי: "מה פתאום אתה מתערב?".

שלמה בניזרי: האם שמעתם?

נסים זאב: לפני כן הוא הטיל את כל האחריות עליך.

נסים זאב: שר הבריאות ש' בניזרי: בהתחלה, הם הפילו זאת עלי, ואחר כך ראש הממשלה אמר: "אנו מעריכים את שר הבריאות שמנסה לסייע".

ד' אור: גם אני מטפלת בחולים ובחולי סרטן שלא מצליחים להגיע למירפאות.

שלמה בניזרי: שוב, אני מתנצל על כך שעלי ללכת.

שלמה בניזרי: (שר הבריאות ש' בניזרי, יוצא מחדר הישיבות.

שלמה בניזרי: )

מוחמד ברכה: אני לא מתעקש שהשר ישאר, כי כנראה שהוא לא הכתובת.

נסים זאב: הבעיה היא, שאין פה כתובת.

מוחמד ברכה: יש כתובת.

מוחמד ברכה: עמדת האוצר, המתנגדת לבוררות ולוועדה ציבורית, אומרת את הכל.

מוחמד ברכה: היא אומרת, שעל ההסדר עם הרופאים להתבסס על כיפוף וכפיה.

מוחמד ברכה: אם זו הגישה הבסיסית של האוצר, אני חושב שצריך ללכת באותם מושגים מהצד השני.

מוחמד ברכה: אינני מסכים עם הצעות חבר-הכנסת חיים כץ לגבי סגירת מחלקות, נטישת בתי-חולים וכו'.

מוחמד ברכה: בסופו של דבר, לא משחקים עם חיי בני-אדם.

מוחמד ברכה: חבורת אנשים יפי-נפש שבתו שביתת רעב כמה ימים בעניין גיוס חרדים.

מוחמד ברכה: אומנם אני יודע שאין קשר מובנה בין ההסתדרות הרפואית לבין הסתדרות הכללית, אבל ההסתדרות החדשה מייצגת גם גישה חברתית.

מוחמד ברכה: אם היא יכלה לעשות דברים בעניין השבתת המשק ליום אחד בגלל רפורמה, אני חושב שיש מינימום של סולידריות חברתית שצריכה להשתקף גם מהמערכת הפוליטית וגם מהמערכת החברתית האזרחית.

מוחמד ברכה: לכן, אם זו הגישה שעומד עליה האוצר, אני חושב שצריך ללכת לצעדים של החרפה ולא של הרופאים עצמם.

מוחמד ברכה: הרופאים לא מדברים בשם עצמם, והם מייצגים עניין כולל.

מוחמד ברכה: חשש האוצר מהיענות לדרישות הרופאים הוא בגלל שזה יכול להיות מושלך על יחסי העבודה וכו'.

מוחמד ברכה: יש קשר בלתי נמנע בין כל המערכות החברתיות.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, אנו, כחברי-הכנסת, שנואמים ומדברים בכל מה שקשור לשביתת הרופאים וזה הכאב לחיי בני-אדם וכו' - אולי תגייסו אותנו לא רק לנאום בכנסת.

מוחמד ברכה: אינני מתנגד, שאם עד מחר הדברים לא יבואו לידי פתרון, יוכרז על שביתת רעב מול משרד ראש הממשלה בהשתתפות חברי-כנסת ונשב שם עד שייפתר העניין.

מוחמד ברכה: ההסתדרות הכללית יכולה לאיים או להודיע על שביתה כללית במשק, כדי להגן על חיי האזרחים.

מוחמד ברכה: למה הרופאים צריכים לעשות את הצעד שלא ייעשה, של כאילו להמית אנשים חס וחלילה, במרכאות או בלי מרכאות?

מוחמד ברכה: יש ענפי משק אחרים שיכולים לגלות סולידריות; הם לא ימיתו אף אחד, אבל לפחות הם יגידו שסגנון הכיפוף והכפיה שנוהג בו האוצר לא מקובל.

מוחמד ברכה: אפשר לכופף את האוצר.

מוחמד ברכה: עובדה שבנושא הרפורמה התבשרנו הבוקר שכמה סעיפים מרכזיים השתנו, ואינני יודע כמה זה נכון.

מוחמד ברכה: לפחות נשנה סעיף אחד שלא ניתן לאנשים למות.

מוחמד ברכה: זה לא פופוליזם, וזו לא דמגוגיה.

מוחמד ברכה: אני חושב שזו מחוייבות חברתית.

ד' אור: ציפינו, שזה יבוא מכם.

ד' אור: היו"ר ד' טל: אני מאמץ חלק ממה שאתה אומר, ואני רק מקווה שזה לא מאוחר.

ד' אור: אם היום או מחר הם לא יסיימו את השביתה כתוצאה סיכומים עם משרד ראש הממשלה, אפנה ליושב-ראש הכנסת כדי שהוא יוביל מאבק של כל חברי-הכנסת בשביתה מול משרד ראש הממשלה.

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: אתה תתחיל עם חברי הוועדה שלך.

דוד טל: לאה ופנר, אף שביקשת רשות דיבור לפניו, חבר-הכנסת טיבי ביקש ואני נעתר לבקשתו.

אחמד טיבי: אומר שתי נקודות קצרות, ולא אאריך.

אחמד טיבי: בימים האחרונים, מישהו ניסה להפיץ אופוריה ויותר מאשר רמזים שההסכם נחתם.

דוד טל: אתמול בלילה אמרו לי בלשכת ראש הממשלה, שהיום זה נסגר.

אחמד טיבי: בימים האחרונים כל הזמן זה נסגר ונפרם ונסגר ונפרם.

אחמד טיבי: יש מישהו שמנצל את העובדה שהשביתה הזו לא אפקטיבית.

אחמד טיבי: היא לא אפקטיבית מספיק, בגלל סוג השובתים, בגלל טיב השובתים ואיכותם.

אחמד טיבי: זה מצב אנומלי, אבסורדי וגרוטסקי, שמי שהוא איכותי יותר, טוב יותר ואצילי יותר, למרות הכל, 'אוכל אותה' בסופו של דבר.

אחמד טיבי: אני חושב, שהרופאים צריכים להיות גאים שאלה הם פני הדברים.

אחמד טיבי: בשלב זה, הם סובלים, והחולים הם הסובלים הראשונים.

אחמד טיבי: מול כל זה ניצבת תמונת ראש ממשלה שלא מגלה מעורבות יתר ולא מגלה כמעט מעורבות אפקטיבית במשבר שנוגע בכל חלקי האוכלוסיה במדינת ישראל.

אחמד טיבי: יש ללחוץ על ראש הממשלה.

אחמד טיבי: ראש הממשלה הוכיח, שהוא יכול ללחוץ על שר האוצר ועל פקידי האוצר מתי שהוא רוצה ובכל מידה שהוא רוצה והם ייכנעו וייענו.

אחמד טיבי: אני, בהחלט, מסכים שמישהו אחר, מלבד הרופאים, צריך להפעיל את הלחץ הנוסף.

דוד טל: מה אדוני רוצה להציע לנו?

אחמד טיבי: אני, בהחלט, מקבל את ההמלצה, שיושב-ראש הכנסת, מר בורג, כנציג הכנסת, יפנה לראש הממשלה, וכולנו יחד נעשה סנקציה.

אחמד טיבי: אינני יודע איזו סנקציה, אבל צריך סנקציה ציבורית, שיובן ממנה שזה לא משהו רגיל שאנו עושים בנאומים ובשאילתות בכנסת אלא משהו נוסף.

אחמד טיבי: ציינתי תוך כדי דברי יובל רכלבסקי שיש צו מניעה של בג"ץ בנושא תנאי העבודה של מתמחים.

אחמד טיבי: הבג"ץ אומר, שאי אפשר לחתום הסכם כל עוד לא הוסדרו תנאי העבודה של המתמחים.

אחמד טיבי: זה המיגזר הנפגע ביותר אולי בין ציבור הרופאים.

אחמד טיבי: אני חושב, שצריך לתת את הדעת גם על הנקודה הזו.

ל' ופנר: ברצוני להיות היום הפסימית בחבורה.

ל' ופנר: עד אתמול הלילה או יותר נכון עד היום הבוקר סברתי באופן די דומה שניתן יהיה להגיע לתוצאה במהירות המאד אפשרית.

ל' ופנר: אחרי ששמעתי את יובל רכלבסקי, אני מאד מפקפקת, ואני מציעה לכולנו להבין זאת.

ל' ופנר: הדבר הראשון, וזה החשוב ביותר, הוא שיש להסכים על העקרונות.

ל' ופנר: אנו יודעים וברור לנו, שמשרד האוצר לא אהב את הצעת המגשרים, והוא התנגד ועשה את כל שביכולתו כדי להתנגד לה ולהכריע שראש הממשלה לא יקבל אותה.

ל' ופנר: אבל, מאותו רגע שמסתמנת אפשרות שזה יתקבל, לא צריך או בלתי אפשרי שעכשיו יתחילו לחפש איך לעקר זאת מתוכן.

ל' ופנר: אם איך שאתם רואים את התזה של הוועדה הציבורית, של ההצעה, היא שונה לחלוטין מאיך שאנו רואים אותה - אינני רואה דרך שזה יסתיים, ואין מה לכתוב, כי אם שני אנשים לא מסכימים על אותו דבר אז אנו נכתוב על שחור ואתם תסכמו על לבן.

ל' ופנר: דבר שני, שאני רוצה לחברי-הכנסת, הוא שיש פה ויכוח על שני דברים.

ל' ופנר: הסכסוך הזה נסב כרגע על שתי נקודות.

ל' ופנר: יש בעיה אחת שהיא בעיית כסף, וזו יחסית בעיה קטנה.

ל' ופנר: יש בעיה, שנובעת מדבר פשוט.

ל' ופנר: מסתבר ש-13.2% זה לא מספר מוחלט; פעם אחת זה הופך להיות 16%, ופעם זה הופך להיות 10%.

ל' ופנר: אבל, נניח, ואני מקווה, שאת זה עוד איכשהו נפתור ונגיע להסכמה והבנה בעניין הזה.

ל' ופנר: אבל, המאבק השני, וזה מה שימנע את החתימה עד שזה לא יתגבר, זה השאלה של כוח.

ל' ופנר: ההצעה שלנו, כלומר הצעת המגשרים, שאנו הסכמנו לה, אומרת להפוך את מערכת היחסים מיחסי כוחנות ליחסי הוגנות, וזה ההבדל.

ל' ופנר: בהקשר הזה, יש קושי אדיר למשרד האוצר לקבל זאת.

ל' ופנר: כרגע, אנו נמצאים במצב שבניסוח ובכל פסיק ותו, כמו שיובל רכלבסקי הציג זאת, יש רצון לעקר את ההצעה מתוכן.

ל' ופנר: אם זה המצב, אינני רואה דרך שבסוף היום - ואמרתי "סוף היום", כי חשבתי שהיום זה צריך להיות גמור - יהיו הבנה ומסמך עקרונות.

ל' ופנר: אנו לא רוצים להגיע למסמך, כדי שבעוד שבוע נגלה שאנו התכוונו ל-א' והם התכוונו ל-ב' שכן לא עשינו בזה שום דבר.

ל' ופנר: זה לא יעזור לעם ישראל שום דבר.

דוד טל: מה הטעם במסמך עקרונות בו ייאמר שמסקנות הוועדה הציבורית שתקום לא יחייבו?

ל' ופנר: זו בעיה בפני עצמה.

ל' ופנר: אם אין הסכמה מה הוועדה, על מה היא צריכה לדון, מה צריכים להיות כל הדברים האלה ואין לנו הסכמה על המנדט - על מה אנו מדברים?

ל' ופנר: אם יש רצון ויש נסיון לבוא ולהגיד שהצעת המגשרים היא בכלל עכשיו מדברת על מעמד הרפואה הציבורית וכל הדברים האלה והרופאים הם בכלל איזה שהוא נדבך בכל הסיפור הזה - יכול להיות שזו ההצעה, יובל רכלבסקי, ויכול להיות שאנו לא הבנו את ההצעה ויכול להיות שאנו חשבנו על משהו אחר והתכוְונו למשהו אחר.

ל' ופנר: זה לא מה שאנו חושבים שנכון לעשות.

י' בלשר: זה גם לא מה שהמגשרים חושבים.

י' רכלבסקי: בנושא הוועדה הציבורית?

ל' ופנר: יובל רכלבסקי, בנושא הוועדה הציבורית הסיבה לכך שאתם התנגדתם היתה בדיוק מה שאתה עכשיו אמרת.

י' רכלבסקי: אם מותר, כי אני בדרך כלל משתדל לדייק, אקריא זאת לחברי הוועדה.

ל' ופנר: אתה הקראת זאת.

ל' ופנר: י' רכלבסקי: כתוב בהצעת המגשרים: "סמכויות - מדובר בוועדה אשר מסקנותיה אינן מחייבות".

ל' ופנר: לא אמרתי מלה על ה"מחייבות", ולא שמעת אותי.

י' שמר: אין בעיה.

י' שמר: הוועדה לא מחייבת, וזה מוסכם על כולם.

ל' ופנר: זה מוסכם.

י' רכלבסקי: הבעיה היא אחרת.

י' רכלבסקי: המנדט של הוועדה- - -

ל' ופנר: אינני מדברת על המנדט.

י' רכלבסקי: בסופו של דבר, האחראי במשרד ראש הממשלה ומשרד הבריאות- - -

ל' ופנר: יובל רכלבסקי, אינני מדברת על המנדט, אלא על תפיסת העולם.

ל' ופנר: אי אפשר לנקוט בשני הצעדים.

ל' ופנר: באתם לראש הממשלה ולכולם ואמרתם שזה בעייתי ואתם מתנגדים, כי הוועדה הציבורית תדון בנושאים שקשורים לשכר ותנאי עבודה, ויעלו ותהיה פריצת מסגרות.

ל' ופנר: זו בדיוק הכוונה שלנו - שזה יידון.

ל' ופנר: אינני יודעת אם לזה יגיעו במסקנה.

ל' ופנר: הרעיון היה, שאם מגיע לרופאים ויש בעיות, יש עיוותים, יש תמריצים לא נכונים ויש תיגמול לא נכון - אז הוועדה הציבורית פעם אחת ולתמיד תציג את הבעיה ותביא אותה אל השולחן, ולא תדבר במנטרות.

ל' ופנר: אם יש לכם בעיה עם זה, וזה יכול להיות, אנו לא יכולים להגיע לניסוח משותף כי אנו לא מסכימים על אותו דבר.

ל' ופנר: אנו מדברים על תפוחים, ואתם מדברים על מלפפונים.

ל' ופנר: לכן, אם אנו רוצים לסיים את השביתה, אנו צריכים להסכים על העקרונות.

ל' ופנר: הדבר השני הוא הדבר שהרבה יותר מדאיג אותי מאשר מה שאמרתי קודם, כי או שזה יהיה או שזה לא יהיה.

ל' ופנר: בשלב הזה, בו אנו מצויים, אינני חושבת שיש כרגע מקום לכעס כמו ששמעתי מדבריך.

ל' ופנר: אני לא חושבת, שכאשר באים ומביעים טענה כזו או אחרת בנושא הכסף, ואפשר לדון על זה, הדבר הראשון שהיית צריך לעשות הוא לומר: "בוא נשליך זאת לכיוון השופטים.

ל' ופנר: בוא ונדבר על ניכוי הימים, וכו'".

ל' ופנר: אנו אמורים להיות במצב שאנו אמורים לפתור את הבעיה הזו היום או מחר.

ל' ופנר: זה אומר, שאם מחר הסכסוך מאחורינו ואם הדבר הזה נשאר כדבר אישי, בטח שיש לנו קושי לנסח.

ל' ופנר: אנו לא נמצאים עכשיו בהתחלת הסכסוך.

י' רכלבסקי: אין אצלי דבר אישי.

י' רכלבסקי: בתור אחד ששרף אולי 50 או 100 אלף שעות משא ומתן, ואין אחד במשק הציבורי והישראלי שעבר כל כך הרבה שעות משא ומתן ומשאים כמוני, האמיני לי שאין אצלי את העניין האישי.

י' רכלבסקי: כל מה שאני אומר הוא, שאם היית שמה עצמך יושבת פה כרגע, בצד הזה של השולחן, היית רואה את ההתקפה ומה שנקרא: מי שאשם באותן בעיות של צרכני הבריאות או החולים וכל הנזקקים.

י' רכלבסקי: הם מפנים את הכתובת רק לכיוון אחד.

י' רכלבסקי: הטענה שלי היא, שאי אפשר להפנות לכתובת.

י' רכלבסקי: יש שני צדדים למטבע, ויש פה שני שותפים למשא ומתן.

י' רכלבסקי: לכן, כמה שהמשא ומתן הזה מסובך, הגענו לקצה.

י' רכלבסקי: מבחינתי, צריך לעשות את המאמץ שתוך 24 שעות העניין ייגמר.

דוד טל: יש אפשרות שתוותרו על הסמכות שיש לכם ותעבירו אותה למשרד הבריאות או אולי לוועדה הזו, ותנו להם לשבור את הראש.

י' רכלבסקי: יכול להיות.

י' רכלבסקי: אם ראש הממשלה מקבל את ההחלטה והוועדה, למעשה- - -

דוד טל: חבר-הכנסת דהמאשה, בבקשה.

דוד טל: אני מבקש, שתעשה זאת בקצרה, כי ברצוני לסכם.

ע' א' דהאמשה: אינני רוצה להרבות במלים.

ע' א' דהאמשה: אני חושב, שאנו לא יוצאים ידי חובה בזה שאנו מדברים במלים יפות.

ע' א' דהאמשה: לא מקובל עלי, ששר הבריאות יגיד "אני לא הכתובת".

ע' א' דהאמשה: הוא כן הכתובת במידה זו או אחרת.

ע' א' דהאמשה: הוא הכתובת, והוא שר הבריאות.

דוד טל: הוא טוען, שאין לו סמכות.

דוד טל: הסמכות נמצאת במשרד אחר.

ע' א' דהאמשה: גם לי ולך יש הגבלת סמכויות, וכאשר אנו רוצים להגיע לאיזה שהיא מטרה אנו יודעים איך לעשות זאת.

ע' א' דהאמשה: לשר יש סמכויות מספיק, ואם לא באופן ישיר בעניין הזה יש לו סמכות לפנות לראש הממשלה, יש לו סמכות להפעיל את הממשלה ויש לו סמכות להפעיל אותנו בכנסת.

ע' א' דהאמשה: יש לו סמכות.

ע' א' דהאמשה: הוא יכול למצוא את זה.

ע' א' דהאמשה: אני גם מקבל, שההסתדרות הכללית איננה יכולה לשבת בצד, כאילו לא אכפת לה ולא מעניין אותה.

ע' א' דהאמשה: שני האישים האלה חייבים בצורה כלשהי לעמוד על מחוייבותם ועל אחריותם.

ע' א' דהאמשה: בנוסף, אנו, ככנסת, מחוייבים להתחיל את המאבק מחדש.

ע' א' דהאמשה: אם הדברים הם אכן בקטנוניות כזו וזה נראה כמו התעללות ברופאים ובעניין שלהם - חייבים להתחיל זאת מחדש.

ע' א' דהאמשה: אני בעד כל צעד אופרטיבי.

ע' א' דהאמשה: בואו ונגבש דברים שבאמת נוכל לעשות.

י' הייליג: אני דוקטור הייליג מבית-החולים "סורוקה".

י' הייליג: אני מצטער על כך שקודם התפרצתי, אבל כאשר יושב יובל רכבלסקי ומדבר בכזו שלוה, ובו בזמן אני יודע שהשביתה פוגעת קשה, זה לא 'הולך' וזה לא מסתדר.

י' הייליג: קיבלתם מתנה שארגון עובדים לא מוכן לוותר עליה - זכות השביתה.

י' הייליג: אתם מקבלים זאת כמעט חינם ובלי תנאים מוקדמים.

י' הייליג: הדבר היחידי, שאנו רוצים, כל הרופאים, הוא לחזור לעבודה.

י' הייליג: לא אתה עומד מול החולים ומסרב להם, אלא אני מסרב להם ואומר להם "לא".

י' הייליג: יובל רכלבסקי, כשאני אומר לחולים "לא", הם אומרים: "למרות הכל אתה צודק".

י' הייליג: המערכת היום היא כזו, שלא כדאי לאנשים לבוא לרפואה, ויש עובדות בשטח.

י' הייליג: צה"ל לא מוצא אנשים לעתודה אקדמאית, ואינני יודע אם אתה יודע זאת.

י' רכלבסקי: נתוני ות"ת לא מצביעים על מה שאתם אומרים.

י' רכלבסקי: יש ביקוש ללימודים.

י' רכלבסקי: ות"ת בדקה סוגיה זו.

י' רכלבסקי: י' הייליג: יובל רכלבסקי, אולי כדאי לעצור את קמפיין הצבא עם כל השלטים הענקיים בבתי-הספר: "קצין ורופא" שמשום יש עכשיו.

י' רכלבסקי: אולי זה מקרה שלא שייך לעניין שפתאום התחילו לבדוק אולי אפשר לגייס נשים רופאות, כשלמעשה נשים משוחררות מעל גיל מסויים, ולהחזירן לצבא.

י' רכלבסקי: אולי זו הסיבה לכך שרופאים ממשיכים לשרת בצבא עד גיל 54, למרות שהיו כל עברם ביחידות קרביות.

י' רכלבסקי: היום, אני בן 50, והייתי ביחידה מובחרת, והמשכתי כל השנים ואני ממשיך לשרת בצבא.

י' רכלבסקי: יובל רכלבסקי, מה שאתם עושים היום הוא שאתם הורסים את הרפואה הציבורית.

י' רכלבסקי: אני פונה לחברי-הכנסת הדתיים.

י' רכלבסקי: כתוב בגמרא: "אסיא דמגן - דמגן שווי", כלומר רפואה חינם - שווה חינם.

י' רכלבסקי: מנהלי מחלקות ורופאים בכירים שמקבלים 8,000 ש"ח עבור משרה מלאה, ואתה, יובל רכלבסקי, כל פעם שוכח לציין זאת, עוזבים את בתי-החולים ובצדק.

י' רכלבסקי: למה אתה שוכח את כוננויות-העל?

י' רכלבסקי: האם זה לא כסף?

ל' ופנר: עובד בכיר לא מקבל זאת, והוא רק מנהל.

י' רכלבסקי: אולי זה 15 אלף ש"ח ואולי זה 20 אלף ש"ח.

י' הייליג: עבור הכוננויות האלה אתה רתום לבית-החולים.

י' הייליג: דרך אגב, אני לא מקבל כוננויות-על, אבל עבור כוננויות אלה אני נמצא לפעמים בניתוחי לב 10 ו-12 שעות.

י' הייליג: רופאים בכירים עוזבים.

מוחמד ברכה: עבור עבודה נוספת מקבלים שכר נוסף.

י' הייליג: לצעירים זה לא משתלם.

י' הייליג: אם אתה היום לוקח בחור אקדמאי ובעל תואר שלישי ואתה מציע לו שכר של 3,900 ש"ח, גרמת לו לברוח.

י' הייליג: עובדה שיש נטישה של רופאים.

י' הייליג: דיברנו פה על רמת הרפואה בישראל, ומי שלא יודע אני רוצה לתקן אתכם.

י' הייליג: בשבוע שעבר פורסם, שישראל נמצאת במקום 28 בעולם במערכת הבריאות.

י' הייליג: ברצוני להחזיר את כולם למחקר אמריקאי בעיתון הנקרא: V.V.

י' הייליג: ECHONOMICS, לפיו מ-1996, אחרי חוק הבריאות, ישראל היתה במקום שני בעולם אחרי שבדיה.

י' ברלוביץ: זה בפרמטרים אחרים.

י' הייליג: אלה פרמטרים כמעט זהים.

י' הייליג: מי שחושב שהרפואה בישראל לא מידרדרת טועה.

נסים זאב: אולי זה - בשירות, וזה - בידע.

י' שמר: זה בשירות.

י' הייליג: גם לגבי הידע, היום יותר ויותר מחקרים גדולים ותגליות יוצאים באמריקה, בשבדיה ובאוסטרליה ע"י ישראלים שנסעו לעשות שם את העבודה.

דוד טל: אני מבקש לצמצם בדברים.

י' הייליג: מי שמדבר על נטישה מאסיבית לא מבין.

י' הייליג: אני מזמין אתכם, ואני מזמין את חבר-הכנסת חיים כץ שיסגור אצלי בבית-החולים את חדר המיון על מנעול ובריח.

י' הייליג: זה לא נורמלי.

י' הייליג: אתם, חברי-הכנסת, צריכים לעשות דבר אחד: לא לחכות ליום רביעי הבא, כי הנזק הוא היום, אתמול ושלשום.

י' הייליג: יש להפקיע את הנושא מידי האוצר, כי איתם אין מה לדבר.

י' הייליג: אני מוכרח להגיד, שיובל רכלבסקי, במסגרת הגדרת תפקידו, עושה את עבודתו נאמנה; כמו רוטויילר, הוא לא נותן לאגורה אחת לצאת.

י' הייליג: אתם צריכים לקחת זאת ממנו.

י' הייליג: אתם צריכים למנות ועדה ציבורית.

י' הייליג: אתם צריכים לבטל את זכות השביתה של הרופאים.

י' הייליג: מהיום, הוועדה הציבורית תגיע למסקנות תוך פרק זמן, והמסקנות תהיינה מחייבות.

י' הייליג: ואז, ההסתדרות הרפואית תדאג לכך שהשביתה תיגמר הלילה.

נסים זאב: אין חולקין ששביתת הרופאים מוצדקת ושהשכר גורם לקיפוח ויש לתקן את המעוות.

נסים זאב: אני שמח, שהגיעו לאיזו שהיא נקודת מוצא - 13.2%.

נסים זאב: לדעתי, לפנות ליושב-ראש הכנסת בורג זה חוכא ואתלולא.

נסים זאב: מה יעשה בורג?

נסים זאב: אם שר האוצר, ראש הממשלה, שר הבריאות וכל היושבים על המדוכה לא הצליחו להגיע לאיזה שהוא פתרון, פתאום אתה מוצא את בורג שהוא יכול להוביל את המהלך הזה?

דוד טל: זה יושב-ראש הבית הזה, בית המחוקקים, שקובע.

נסים זאב: עם כל הכבוד, הוא לא יתן לראש הממשלה והוא לא יתן לשר הבריאות?

נסים זאב: נשים זאת בפרופורציה הנכונה.

דוד טל: אני חולק על אדוני, אבל המשך בדבריך.

דוד טל: אתה לא מכיר את סמכויות יושב-ראש הכנסת ואת היכולות והאפשרויות שישנן בידו.

מוחמד ברכה: יש סמכות מוסרית וציבורית.

מוחמד ברכה: האם זה רק הפרוצדורלית?

נסים זאב: לכן, אומר מה אני מציע, וחבל שזה לא נעשה בעבר.

נסים זאב: הקימו ועדת חקירה פרלמנטרית על כספי ניצולי השואה או אלה שניספו וחשבונות אלה ואחרים, ושם לא מדובר בהרבה מליונים.

נסים זאב: האמן לי, היושב-ראש דוד טל, שאני יושב בישיבה הזו, ויושבים שם עשרות שעות כדי לדון ויושבים על הסוגיה הזו.

נסים זאב: אם נקים פה ועדה פרלמנטרית ברוח הדברים שכרגע- - -

י' נופר: עד שהוועדה- - -

נסים זאב: אפשר לקיים את הועדה הזו, ויש לה זמן שנה.

נסים זאב: בינתיים, עד שנת 2001- - -

י' נופר: צריך, שהשביתה הזו תסתיים.

נסים זאב: כן, ודאי.

נסים זאב: היא תסתיים.

י' נופר: ודאי?

ד' אור: אבל, היא לא תסתיים, אם הם לא יקבלו מה שהם רוצים.

נסים זאב: 13.2% - האוצר מוכן לתת זאת.

נסים זאב: אני מדבר על העקרונות, על השירות הציבורי ואיזה סוג רפואה אנו רוצים.

נסים זאב: לגבי כל זה, ועדה ציבורית צריכה לקום, אבל אני חושב שאלה צריכים להיות חברי-כנסת.

נסים זאב: זה יחייב את האוצר, זה יחייב את ראש הממשלה וזה יחייב גם את בית-המשפט ובג"ץ.

מוחמד ברכה: אתה מדבר כאילו לא שמעת כלום.

מוחמד ברכה: האוצר לא רוצה ועדה ציבורית.

נסים זאב: הוא לא רוצה, אבל הכנסת יכולה לאכוף עליו.

דוד טל: אם קודם אמרת שיושב-ראש הכנסת לא יכול לאכוף, אז הכנסת יכולה?

דוד טל: היושב-ראש הוא יושב-הראש של כו-לם.

נסים זאב: החלטה של כנסת יכולה.

י' נופר: אני דוקטור נופר, ואני חולה.

י' נופר: זו פעם ראשונה שאני משתתף במהלך הזה של 120 היום האלה, וגם לפניו אני מודע לתהליך.

י' נופר: אני לא בטוח באלו מלים מספיק בוטות אני יכול לבטא את ההוקעה שלי של כל הנוגעים בדבר, ואינני עושה כאן הפרדה.

י' נופר: יש לי כבוד לכל הנוגעים בדבר, אבל באותה מידה העובדה היא שאני ורבים החברים משלמים מחיר בחייהם.

י' נופר: אני מצטרף לדעת חבר-הכנסת ברכה, ואני אומר שהעובדה שחברי-הכנסת לא יצאו לשביתת רעב, כל חברי-הכנסת אשמים, כל המפלגות: מרצ, ש"ס וכל המפלגות.

י' נופר: סליחה, אך אנו מתים.

י' נופר: אם אתה חותם ב-24 שעות - קדימה, ואין לי ויכוח.

י' נופר: אבל, אני שומע מהצד הזה על עוד 120 יום.

י' נופר: מה יהיה?

י' נופר: כמה נוספים צריכים למות?

י' נופר: האם להביא לך את הסטטיסטיקה?

י' נופר: האם להביא לך את הנזק שנוצר לי אישית מזה?

י' נופר: מה צריך יותר?

י' נופר: אומרים שהחולים לא זועקים.

י' נופר: אתה יודע, שבשביל לזעוק צריך כוח.

י' נופר: כשאתה חולה, אתה כבר לא זועק.

י' נופר: באתי היום עם החמצן, כדי לומר לך: "סליחה, מספיק.

י' נופר: אנו לא בני ערובה".

ר' דיציאן: כסמנכ"ל קופת-חולים, כרופא וכמי שמכיר את המערכת הזו הרבה שנים, אני מוכרח לצעוק את הצעקה של 3.5 מליון המבוטחים שלנו ובעצם של כל המבוטחים שלא יכולים להמשיך כך.

ר' דיציאן: כולנו מדברים על שביתה מוסרית ומצפונית, כי אנו שוקלים זאת מול הפוטנציאל הנורא שנמצא בידי הרופאים שהם לא מממשים אותו.

מוחמד ברכה: יש בידיהם את הפוטנציאל הכי חזק, ובגלל זה הם הכי חלשים.

ר' דיציאן: לא.

ר' דיציאן: אני חושב, שכולנו טועים.

ר' דיציאן: גם מה שיש היום כשביתה גורם לסבל חמור מאד שמעטות השביתות שיכולות לגרום לסבל כמו שיש היום.

ר' דיציאן: כולם זוכרים כמה עוד יותר נורא זה יכול להיות, ושוכחים כמה זה כבר חמור היום.

ר' דיציאן: אני לא משוכנע כמו ירון נופר, ויכול להיות שיש חילוקי דעות, שאנשים מתים, אבל מספיק שאנשים סובלים.

ד' אור: אבל, כל אלה שלא מאובחנים היום ימותו מחר.

י' נופר: גם העובדה שאני אסבול ואשלם על זה בעוד שני ניתוחים- - -

ר' דיציאן: סבל זה מספיק רע.

י' ברלוביץ: מספיק שנמצאים במעקב ונדחה להם הביקור, אז מה?

י' ברלוביץ: מספיק שאחד מתוך אלף מתפספס במספרים שאנו מדברים.

מוחמד ברכה: הבעיה היא, שיש סטטיסטיקה.

ר' דיציאן: נכון, ואין חילוקי דעות שיש סבל.

ר' דיציאן: אני חושב, שההישג הגדול ביותר, שנוכל לצאת מהשביתה והסכסוך הזה, הוא אם ב-12 השנים הקרובות - וזה לא 10 אלא 12 שנים, שזה ההסכם הנוכחי פלוס 10 - לא תהיה שביתת רופאים יותר.

ר' דיציאן: זה הישג אדיר.

ר' דיציאן: אני קורא לכנסת ולכולם לעשות הכל - את הדברים הקשים הנותרים שנשארו, והם לא פשוטים, וחלק מהדברים נפתרו - כדי לגמור הכי מהר שאפשר, ונוכל לחזור לחיים נורמליים.

דוד טל: האם מישהו שמוכרח לומר עוד משהו?

דוד טל: עתה, יהושע שמר, ואני אסכם.

י' שמר: לשביתת הרופאים אין מקום ולו לשעה אחת.

י' שמר: הדברים האלה לא נאמרים רק כיום.

י' שמר: הם נאמרו לפני השביתה.

י' שמר: אנו מציגים כאן תפיסת עולם גם של משרד הבריאות.

י' שמר: אין מקום בכלל לשביתה בשירותי הבריאות - הרופאים והאחיות - כי מחר אנו גם יכולים לעמוד לפני דברים אחרים.

י' שמר: וזאת, בודאי כאשר ראינו, ויובל רכלבסקי כאן היטיב לומר, שאחרי משא ומתן של למעלה משנה כשיובל רכלבסקי קרא לזה ש"הם לא נמצאים כלל באותם מגרשים", אין כוח בעולם כשאתה מביא שני מגרשים שלא נמצאים באותו מקום.

י' שמר: זה לא פיזיולוגי.

י' שמר: מה הפתרון?

י' שמר: אפשר לעשות משהו, במקום להמשיך בדינמיקת שביתה שהיא שיגרתית שאתה יכול למשוך אותה עד אינסוף אבל אתה חייב, אם אתה יכול, לעשות את התיקונים.

י' שמר: אם נניח מורים לא מלמדים שבועיים, הם ילמדו אחר כך או שיהיה חופש שבועיים.

י' שמר: אנו מראש באנו ואמרנו, שעשינו אנליזה בתהליך הפקת לקחים ולא צריך להיות חכם גדול.

י' שמר: הלכנו וקראנו מה היה בשביתה הגדולה ב-1983, וראינו שהיו אותן בעיות.

י' שמר: כאשר שר הבריאות שאל אותי - כי הוא לא חווה זאת, ואני חויתי זאת גם כרופא - אמרתי לו: "שר הבריאות, השביתה הזו היא לפחות ארבעה חודשים".

דוד טל: זה כבר נכנס לחודש החמישי.

י' שמר: אמרתי: "לפחות ארבעה חודשים", כי אנו הבנו שזה מה שהולך לקרות.

י' שמר: אתמול היה היום הראשון שאמרתי לשר הבריאות: "אני יכול לומר לך, באופטימיות זהירה, שזה הולך להסתיים".

י' שמר: אני חושב, שבסך-הכל, אחרי שדיברנו על זה שצריך להגיע למה שמגיעים וצריך את הוועדה הציבורית וצריך בוררות מוסכמת, אז אין שביתה.

י' שמר: יש בעיה ובוררות מוסכמת, ויש מישהו שבודק את העניין וקובע.

י' שמר: קבע ראש הממשלה לפני חמישה שבועות על גישור, שעשה עבודה באמת בסך-הכל יוצאת מן הכלל.

י' שמר: היא הביאה את שני הצדדים - הרופאים והמעסיקים, והאוצר שמוביל זאת - לאיזו שהיא הבנה ולאיזה שהם פתרונות.

י' שמר: צריך לתת לגישור הזה סיכוי, ובתנאי שזה לא יימשך עוד חמישה שבועות.

י' שמר: אתמול אפילו חשבתי שבאים היום לכאן להרים כוסית לסיום השביתה.

י' שמר: אני שומע פה היום עוד פעם את יובל רכלבסקי שהוא עומד בפני משפטנים, ויתכן שזה יימשך עכשיו עוד שבועיים ועוד שלושה שבועות.

י' שמר: חייבים לסיים את הדבר הזה.

י' שמר: אחד הדברים הפרדוכסליים הוא, שיש עיצומים וכו' והרופאים עובדים יותר קשה.

י' שמר: בכל עיצומי רופאים ובשביתות אתה עובד פי כמה יותר קשה.

י' שמר: אתה מסתובב בבתי-החולים, ואתה רואה שהרופאים עובדים.

י' שמר: כל יום הם מתקנים מה שקודם לא נעשה, ויש קבלות וכו'.

י' שמר: זה לא שהם נוטשים.

י' שמר: בשביתת רופאים הרופאים סובלים באופן אישי.

י' שמר: הרופאים סובלים והחולים סובלים.

י' שמר: אדוני היושב-ראש, ברצוני לומר לך דברים שאמרתי לך לפני כחודשיים וחצי: צריך לזכור, שהשביתה הזו היא שביתה קשה וחמורה.

י' שמר: היא נעשית ע"י הרופאים במיזעור הנזק, אבל השביתה פוגעת בבריאות הציבור לא רק בסבל, וחברי-הכנסת התבטאו פה, אלא יש פה פגיעה בחיי אדם.

י' שמר: זה ניחוש אינטלגנטי: מי ששותת דם - אתה מטפל בו, וזה בסדר.

י' שמר: אבל, מי שלא טיפלת בו - אינך יכול כרגע להעריך זאת.

י' שמר: יש פה פגיעה.

י' שמר: אמרנו זאת, ואנו חוזרים ואומרים זאת.

י' שמר: יש פה פגיעה קשה מאד ברפואה הציבורית.

י' שמר: אם אנו מדינה שהיא עדיין מדינה סוציאל-דמוקרטית, מדינה שרוצה לתת שירותי רפואה טובים - מחר זה יונח על שולחנך.

י' שמר: אם אנו הולכים לרפואה פרטית ואנו יוצרים פה נורמות עבודה חדשות, אתה מחר תצטרך לעסוק בזה והכנסת תצטרך לעסוק בזה.

י' שמר: כל התמשכות של השביתה, ככל שהיא נוקפת והולכת - אלה יהיו התוצאות שלה.

י' שמר: אין פה את נציגי האוצר, כי יובל רכלבסקי עושה עבודה בנושא השכר.

י' שמר: יש פה נזק קשה מאד, נזק כלכלי, לאיזון הכלכלי ולחוסן התקציבי של בתי-החולים מכל הסוגים - דבר שבשנים האחרונות הצלחנו להביאוֹ לאיזה שהם איזונים.

י' שמר: מה שיקרה הוא, שאתה תסיים את השביתה הזו, ובתי-החולים, אם האוצר לא יִכנס יחד איתנו לפתרונות, יכנסו למשבר קשה מאד.

י' שמר: פתרת את בעיית הרופאים, ובגלל חוסר הכנסות וכדו', ואינני רוצה להכנס כאן לכלכלת בריאות, גם כאן נצטרך ליחד את תשומת הלב כבר בהקדם.

י' שמר: הדבר שהוא אולי הכי לא מדיד הוא, שככל שהשביתה נוקפת והולכת יש כירסום בנורמות העבודה בבתי-החולים.

ר' דיציאן: הן לא יחזרו.

י' שמר: אני לא בטוח אם בכלל ניתן להחזירן חזרה.

י' שמר: לכן, אדוני היושב-ראש - לפחות עד אתמול היתה גם הבנה, ועובדים קשה הרופאים, המגשרים, ויובל רכלבסקי עם צוותו - אני חושב שצריך לסכם זאת ממש תוך 24 שעות.

י' שמר: אי אפשר לחכות 48 שעות ואי אפשר לחכות עד יום ראשון.

י' שמר: לא חשבתי, שהיום אצטרך להגיד לך את זה.

י' שמר: אולי ביום שני הבא נתכנס שוב ונראה מה קרה.

י' שמר: אתה דיברת על סמכות ואחריות, ולשר הבריאות, להנהלת משרד הבריאות ולמי שעוסק ברפואה יש אחריות רבה מאד ואנו לא יכולים להפעיל שום סמכות.

דוד טל: הידיים כבולות.

י' שמר: אני עדיין מאמין בגישור.

י' שמר: הם עושים עבודה יוצאת מן הכלל יחד עם יובל רכלבסקי ויחד עם הרופאים.

ל' ופנר: גם אנו מאמינים בגישור.

י' שמר: אני חושב, שצריכים כאן לקרוא גם לתהליך הזה למצות את עצמו.

י' שמר: הוא עדיין לא מיצה את עצמו.

י' שמר: הגישור לא נכשל.

י' שמר: צריך להכנס יום ולילה, ועובדים יום ולילה, וגם לי יוצא לפעמים להישאר איתם עד השעה 03:00 בלילה, והם עושים זאת כל הזמן וכל יום עד השעה 03:00 בלילה ואחר כך עוד חוזרים עוד לרופאים שלהם.

י' שמר: צריך לעשות זאת בכל דרך, כדי לסיים את זה לאלתר.

מוחמד ברכה: לאחר הדיון הזה בנושא השביתה, אני חושב שיש מסקנה באוצר להיפרע ולמוטט את הנושא של חוק ביטוח בריאות ממלכתי וכל הרפואה הציבורית.

מוחמד ברכה: זה מחייב דיון פה, ואני בטוח שזה לא יהיה היום.

מוחמד ברכה: י' רכלבסקי: אנו לא עד כדי כך מתוחכמים.

מוחמד ברכה: אני חושב, שהתמשכות השביתה--

י' רכלבסקי: האמן לי, שאין קשר.

מוחמד ברכה: --והאטימות כלפיה כנראה באים כדי למוטט את כל הרפואה הציבורית.

דוד טל: הוא נשען על דברי השרים בן-עמי ורמון, שביקרו את המערכת ואת האוצר.

י' רכלבסקי: אני מבין, אבל זה לא קשור בשום פנים ואופן.

חוסניה ג'בארה: דיונים מתמשכים בוועדות ובמליאת הכנסת יכולים להביא לפתרון הבעיה.

חוסניה ג'בארה: אנו דנו בזה במליאת הכנסת.

חוסניה ג'בארה: אני חושבת, שזה מוסכם מקצה לקצה בבית הזה, שהם לא מסכמים לשביתת הרופאים.

חוסניה ג'בארה: אם אתה רוצה שבעיה זו תיפתר תוך 24 שעות, בסוף היום כל חברי הבית ייצאו במחאה יחד עם הרופאים מול משרד ראש הממשלה ומול האוצר והיום תיפתר הבעיה.

חוסניה ג'בארה: לדון בוועדה עוד פעם ולדון במליאה עוד פעם ולדבר ולעשות כל מיני דברים - אינני חושבת שכך הבעיה הזו תיפתר.

דוד טל: אני רוצה לסכם.

דוד טל: כחלק נפרד של זה, אני רוצה לומר שבכל אופן קיבלתי חלק מהצעתו של חבר-הכנסת ברכה, ואינני מסכים עם ידידי לסיעת ש"ס.

דוד טל: הוצאתי מכתב ליושב-ראש הכנסת תוך כדי דיון כרגע, כדי לכנס את ראשי הוועדות של הכנסת, ואולי יחד עם ראשי הוועדות ועם חברי-הכנסת לעמוד מול משרדי ראש הממשלה ושר האוצר כדי להפגין שם.

דוד טל: אינני יודע אם הוא יחליט שזו תהיה שביתה מהסוג הזה או שביתה מסוג אחר, אבל זה כדי להביע את מורת רוחה של הכנסת ובית המחוקקים כלפי הסחבת שיש במשא ומתן עם הרופאים.

ד' אור: ציבור החולים יראה מאד בהערכה את ההתייחסות הזו של הכנסת.

דוד טל: תודה.

דוד טל: לעצם הסיכום: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות קוראת לראש הממשלה להכריע בסוגיות המעכבות את סיכום ההסכם עם הרופאים, עוד היום.

דוד טל: - יש הדגשה על המלים "עוד היום".

דוד טל: הוועדה למדה מפי הממונה על השכר באוצר, כי רק לאחר הכרעתו של ראש-הממשלה ניתן יהיה לחתום על הסכם בין הרופאים לבין האוצר, ועל כן היא תובעת מראש-הממשלה למנוע סבל נוסף מן החולים, וזה נאמר בהדגשה יתירה.

דוד טל: לא יתכן להמשיך עוד יום אחד את סבל החולים, הנמשך כבר מאה ועשרים יום, והוועדה מצפה מראש-הממשלה להפעיל את כובד משקלו להפסקת הסבל המתמשך, ולהסרת המחסום האחרון המונע את חתימת ההסכם.

דוד טל: מעבר לסיכום הזה, במידה והסיכום לא יגיע תוך פרק הזמן שנקבתי במהלך הדיון, תוך 48 שעות, אני מתכוון לכנס את ישיבת הוועדה הזו ביום רביעי הבא, ואינני יכול לפני כן מסיבות אחרות.

דוד טל: אני אומר בצורה מפורשת, שהוועדה הזו תוריד את הכפפות ותתייחס בצורה הביקורתית ביותר לכל מה שנעשה.

י' הייליג: חבר-הכנסת טל, יום רביעי הבא עלול להיות כבר אחרי ההחיאה.

י' הייליג: החיאה זה עוד עשר דקות או עוד שעתיים.

מוחמד ברכה: לא צריך לחכות לישיבת הוועדה.

דוד טל: אני נועל את ישיבת הוועדה.

דוד טל: אני מודה לכולם.