ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 36, 1999-11-09 09:40

דוד טל: אני פותח את ישיבת וועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא:

דוד טל: סקירת שר העבודה והרווחה בנושא תקציב משרדו - תקציב שנת 2000.

דוד טל: אני רואה בחומרה רבה את אי התייחסותו של ראש הממשלה, מר אהוד ברק, לבקשת הוועדה לפגישה דחופה בנושא קריסת שירותי הרווחה ברשויות המקומיות.

דוד טל: זהו נושא, שדנו בו, כמדומני, כבר לפני כחודש ואולי למעלה מכך, ועד היום, לצערי, לא נמצא זמן להפגש עם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה או עם מישהו מנציגי הוועדה.

דוד טל: לצערי, הניתוק בקטע הזה מוחלט ואבסולוטי.

דוד טל: אתמול סיימו את שביתת הנכים, ויחד עם זאת גם בנושא זה אתמול קיבלתי טלפון, אחרי שביקשתי כבר לפני חודש לדון בנושא הזה בדחיפות, שהנושא כבר לא רלוונטי היות והוא הגיע לכלל פתרון.

דוד טל: אני מניח, שאם יהיה פתרון לרשויות, ואינני רואה זאת כרגע בזמן הקרוב, פתרון לשירותי הרווחה ברשויות, אז אולי בעוד שנה יגידו לי שהפגישה הזו לא רלוונטית.

דוד טל: אני רוצה לומר שחוסר ההתייחסות הזה פוגע במעמד הכנסת וגם במעמד ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

דוד טל: אנו דנו בנושא הזה.

דוד טל: דנתי בנושא הזה אתמול גם עם יושב-ראש הכנסת בכבודו ובעצמו, שרואה זאת בחומרה.

דוד טל: אשר על כן, אני אומר את הדברים האלה בצורה ברורה וחד-משמעית.

דוד טל: לעצם הנושא, אני מקווה ששר העבודה והרווחה יגיע, ועד בואו נבקש ממנכ"ל המשרד להציג את הסקירה לגבי משרד העבודה והרווחה עם כל מה שקשור לנושא תעסוקה, ביטוח לאומי, הכשרה מקצועית וכל האגפים השונים ובנושאים: הזקן, הילד המפגר וכל הנושאים.

דוד טל: הנושאים הללו הם נושאים חברתיים שהם בנפשנו.

דוד טל: אני חושב, שהוועדה הזו מלווה את זה, וזו כבר מסורת, לאורך זמן.

דוד טל: נכון וראוי, שאנו נהיה תמיד עם האצבע על הדופק, משום שהוועדה הזו, בין היתר, למעשה, אמורה לפקח.

דוד טל: הרשות המחוקקת, והוועדה הזו מטעם הרשות המחוקקת, אמורה לפקח על הרשות המבצעת.

י' בן-שלום: אני חייב לציין, שבניגוד לשנים הקודמות, היה השנה במשרד העבודה והרווחה מצב שלא היה קיים בשנים הקודמות שאנו ניאלץ בשנת 2000 לקצץ כ- 72 מליון שקל מתקציב המשרד, ומבחינתנו זו פגיעה חמורה בפעילות המשרד.

י' בן-שלום: (מקרין שקף מס' 1, שכותרתו: עיקרי התקציב של משרד העבודה והרווחה לשנת 2000.

י' בן-שלום: - ראה נספח לפרוטוקול) אציג באופן כללי את כל התקציב.

י' בן-שלום: כפי שאתם רואים בשקף, תקציב משרד העבודה והרווחה מתחלק לתקציב קשיח ולתקציב גמיש.

תמר גוז'נסקי: זה רק התקציב השוטף בלי הפיתוח.

י' בן-שלום: אין לנו תקציב פיתוח, וזהו נושא נוסף שברצוני לדבר עליו מיד.

י' בן-שלום: התקציב הוא תקציב כולל של 3.7 מיליארדי שקל, וזה כולל את תקציב משרד העבודה והרווחה ותקציב שירות התעסוקה, וזה לא כולל את תקציב המוסד לביטוח לאומי.

י' בן-שלום: התקציב ב- 90% הוא תקציב קשיח.

י' בן-שלום: משמעות התקציב הקשיח היא, שזה הולך לשכר עובדי הוראה ועובדי רווחה, למיכסות לזקנים, מפגרים ונכים, למעונות יום לנשים עובדות, למיכסות רווחה לנשים עובדים ולהפעלות לשכות התעסוקה ברחבי הארץ.

י' בן-שלום: למעשה, זהו תקציב קשיח שאי אפשר לגעת בו.

י' בן-שלום: 10% מתוך התקציב זה תקציב גמיש, שגם הוא לא בהכרח תקציב פיתוח אלא תקציב גמיש זה אומר שאלה פרוייקטים כאלה ואחרים.

י' בן-שלום: התחלקות התקציב היא כדלקמן: שירותים חברתיים, שזה כולל את כל השירותים לקשישים, פרט ומשפחה ואלכוהול - 28%.

י' בן-שלום: אגף תקון, שזה כל השירותים שניתנים למקלטים לנשים מוכות, לנוער וצעירים מנותקים מכל המיגזרים וכולל נושא סמים - 4%.

י' בן-שלום: תקציב שיקום שכולל את כל הנכים - 7% הן במסגרת חוץ-ביתיות והן במסגרות בקהילה.

י' בן-שלום: תקציב לאדם המפגר - 14%, וזה כולל מעונות ממשלתיים, מעונות פרטיים, מעונות ציבוריים וגם בקהילה וגם תקציב למע"שים.

י' בן-שלום: שירותים לאוכלוסיה עובדת כוללים את התקציב בהשתתפות בסיבסוד של מעונות לילדי נשים עובדות.

י' בן-שלום: למעשה, זה הולך לארגונים שמפעילים את הגנים הללו, את המעונות.

י' בן-שלום: זה כולל אכיפת חוקי עבודה.

י' בן-שלום: כל זה מהווה 16%.

י' בן-שלום: זה לא כולל את הנושא של תעסוקת נשים שמהווה 9%.

י' בן-שלום: נושא תעסוקת נשים, וזה הנושא של תקציב לילדי נשים עובדות, הוא 9% מהתקציב.

י' בן-שלום: הכשרה מקצועית מהווה 20% מתקציב משרד העבודה והרווחה.

י' בן-שלום: כפי שאנו רואים פה, מבחינת המשרד ומדיניות המשרד, התקציב מחולק באופן שמשתדלים לתת מענה לכל המיגזרים.

י' בן-שלום: (מקרין שקף מס' 2, שכותרתו: דגשים בפעולות המשרד בשנת 2000.

י' בן-שלום: - ראה נספח לפרוטוקול.

י' בן-שלום: ) בשקף זה נראה מה אנו עושים בשנת 2000 בכל זאת בתקציב שניתן לנו תוך כדי שינוי עדיפויות פנימיות ותוך כדי תוספות של שירותים שהולכים לתת לאוכלוסיות השונות.

י' בן-שלום: אנו מוסיפים כ- 5,000 מקומות במעונות יום לילדי נשים עובדות.

תמר גוז'נסקי: מה יהיה המספר הכולל?

י' בן-שלום: המספר הכולל יהיה בסביבות ה- 75 אלף ילדי נשים עובדות.

י' בן-שלום: זה אומר: BUILT IN תוספת של 22 מליון ש"ח בתקציב לטובת הנושא הזה.

י' בן-שלום: אנו הולכים להוסיף 245 מיכסות לסידור חוץ-ביתי למפגרים ונכים.

י' בן-שלום: מדובר על תוספת של 250 מיכסות לסידור קהילתי למפגרים.

י' בן-שלום: קיבלנו על עצמנו את האחריות על הטיפול החוץ-ביתי באוטיסטים.

י' בן-שלום: ברצוני לציין, שהמעבר היה יוצא מן הכלל לטובת האוכלוסיה הזאת.

י' בן-שלום: משרד העבודה והרווחה קיבל זאת על עצמו, וזו היתה החלטה של שר העבודה והרווחה.

י' בן-שלום: השנה אנו כבר מטפלים בכל נושא האוטיסטים החוץ-ביתיים - לא ילדים של בתי-הספר, אלא חוץ-ביתיים - וזה עובד טוב מאד וקלטנו 145 אוטיסטים.

י' בן-שלום: יש לנו תקציב לקלוט עוד בשנה הבאה.

י' בן-שלום: נוספו לנו אלף נערים ונערות בבתי-ספר תעשייתיים.

י' בן-שלום: ברצוני להדגיש, שזו תוספת למה שהיה בשנת 1997 ולא 1998, כי ב- 1998 היתה לנו חריגה, אבל תוספת בבסיס של 1997 היא אלף נערים ונערות בבתי-ספר.

י' בן-שלום: תיגברנו את פעולות האכיפה של חוקי העבודה, כולל עובדים זרים, שכר מינימום ואחרים.

י' בן-שלום: גבינו לטובת עובדים השנה חמישה מליוני שקל הפרשים של שכר מינימום ושילמנו אותם לעובדים.

י' בן-שלום: זו היתה פעולה של מחלקת האכיפה שלנו.

י' בן-שלום: כלומר, מעסיקים שלא שילמו שכר מינימום - גבינו מהם, ושילמנו אותם לעובדים.

י' בן-שלום: הוספנו קציני מבחן לנוער ומבוגרים.

י' בן-שלום: מדובר על ששים קציני מבחן לנוער וששים קציני מבחן למבוגרים במהלך שלוש שנים.

י' בן-שלום: לראשונה, הפעלנו מעון נעול לנוער ערבי - מה שלא היה עד עכשיו.

י' בן-שלום: היתה בעיה רצינית בנושא הזה, והפעלנו בירקא לפני חודשיים מעון נעול לנוער ערבי.

י' בן-שלום: ת' גוז'נסקי: האם מעונות היום כוללים ילדי רווחה?

י' בן-שלום: לא, מעונות יום לא כוללים רווחה.

דוד טל: ברצוני כאן לבקש את סליחת המנכ"ל.

י' בן-שלום: אני כבר מסיים, ואז נשמע את השר.

י' בן-שלום: (מקרין שקף מס' 3, שכותרתו: המאפיינים העיקריים של תיקצוב השירותים החברתיים.

י' בן-שלום: - ראה נספח לפרוטוקול.

י' בן-שלום: ) איפה הבעיות שלנו?

י' בן-שלום: הבעיות שלנו הן בכך שתיקצוב השירותים אינו מעוגן בחקיקה, ואין בו מענה אוטומטי לגידול הטבעי.

י' בן-שלום: כלומר, בתקציב המשרד אין מענה לגידול טבעי.

י' בן-שלום: אין לנו מצב כרגע, שאם יש לנו יותר ילדים שצריכים להיות במועדוניות יש לנו פתרון לעניין הזה, כי בבסיס התקציב זה לא קיים.

תמר גוז'נסקי: הזדקנות.

י' בן-שלום: כנ"ל לגבי הקשישים וכנ"ל לגבי כולם.

י' בן-שלום: אין תיקצוב שוטף למרבית החוקים החברתיים החדשים.

י' בן-שלום: יכולתן של רשויות מקומיות להשתתף בתיקצוב השירותים קטנה.

י' בן-שלום: יש בעיה רצינית.

י' בן-שלום: הן נמצאות בגרעונות.

י' בן-שלום: בעבר, הרשויות עוד השתתפו בשירותים חברתיים מעל ה- 25% שהן מחוייבות בהם.

י' בן-שלום: היום, הן לא יכולות, ואז קטנים השירותים.

י' בן-שלום: למעשה, אין תקציב פיתוח.

י' בן-שלום: דרך אגב, בתקציב כפי שהמדינה הגישה לכנסת אין תקציב פיתוח למשרד העבודה והרווחה לחלוטין.

י' בן-שלום: זה חייב להיות מתוקן.

י' בן-שלום: חלה החמרה בבעיות חברתיות רבות, ואין לזה ביטוי, כגון: יש הקצנה בתופעות של אלימות, ויש שריפת ילדים ע"י הוריהם.

י' בן-שלום: לנושא זה אין לנו פתרונות כרגע בתקציב.

י' בן-שלום: התמיכה הקהילתית בחלשים פוחתת.

י' בן-שלום: אוכלוסיות חדשות דורשות שירותים חברתיים.

י' בן-שלום: יש מיגזרים שלמים, שבעבר לא רצו את שירותי המשרד, והיום הם כן רוצים.

תמר גוז'נסקי: למשל: מובטלים.

תמר גוז'נסקי: י' בן-שלום: מובטלים, האוכלוסיה הערבית והאוכלוסיה החרדית.

תמר גוז'נסקי: אנו מחוייבים לתת לה שירותים כמו לאוכלוסיות כלליות.

תמר גוז'נסקי: (מקרין שקף מס' 4, שכותרתו: מחסור בתקציב ילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: - ראה נספח לפרוטוקול.

תמר גוז'נסקי: ) לגבי ילדים בסיכון, תראו מה קרה.

תמר גוז'נסקי: קיבלנו, ביוזמת שר העבודה והרווחה ובשנתיים שקדמו לשנה הזו, פרוייקט לאומי לילדים בסיכון, והמשרד קיבל פעם אחת תוספת של 75 מליון שקל ופעם שניה תוספת של 60 מליון שקל וזה נגמר.

תמר גוז'נסקי: גרמנו לכך, שמתוך 330 אלף ילדים בסיכון 60 אלף היו מטופלים ב- 1997.

תמר גוז'נסקי: הצלחנו ב- 1999 להעלות את מספר המטופלים ל- 80 אלף, וב- 2000 רצינו להעלות את מספר המטופלים ל- 110 אלף.

תמר גוז'נסקי: אין לנו אגורה שחוקה אחת לתוספת לטיפול בילדים בסיכון.

תמר גוז'נסקי: הפרוייקט הזה, מעבר למה שניתן בבסיס התקציב, נפסק.

תמר גוז'נסקי: לכן, למעשה, בשנת 2000 אין לנו שום יכולת.

תמר גוז'נסקי: כבר ב- 1999 הפרוייקט הזה נפסק, וגם ב- 2000.

תמר גוז'נסקי: לכן, אין לנו שום יכולת לטפל מעבר למה שהגדלנו ב- 1999.

תמר גוז'נסקי: אם כך, מי אומר שאין שינוי?

י' בן-שלום: (מקרין שקף, שכותרתו: מחסור בתיקצוב הכשרה מקצועית.

י' בן-שלום: - ראה נספח לפרוטוקול.

י' בן-שלום: ) הכשרה מקצועית - היה לנו קיצוץ של 30 מליון שקל בתקציב הזה, כאשר אנו עולים במימדי האבטלה.

י' בן-שלום: לפי הערכת המשרד, 8.5% אבטלה היו בשנה שעברה.

י' בן-שלום: התקציב להכשרת מבוגרים היה 228 מליון שקל.

י' בן-שלום: אנו צופים גידול של אבטלה ל- 8.8%-8.9%.

י' בן-שלום: התקציב קטן ב- 30 מליון שקל.

י' בן-שלום: מה שהכי קריטי לנו, וזה בעקבות הקיצוץ של ה- 70 מליון שקל, זה הסבת אקדמאים.

י' בן-שלום: זה היה פרוייקט מוצלח מאד בשנה שעברה, והסבנו 4,000 אקדמאים בשוק העבודה בעיקר עולים חדשים.

י' בן-שלום: כולם נקלטו בשוק העבודה.

י' בן-שלום: חיילים משוחררים - עשינו להם פעולות הכשרה וקורסים, וכולם נקלטו בשוק העבודה.

י' בן-שלום: הכשרנו חרדים שנקלטו בשוק העבודה, והתקציב לנושא הזה הופסק.

י' בן-שלום: אנו מייעלים את המרכזים להכשרה מקצועית שלנו ומפעילים שם משמרת שניה.

י' בן-שלום: הפעלנו זאת בשנה שעברה, וזה הביא להצלחה וליותר מובטלים שהוכשרו.

י' בן-שלום: גם התקציב הזה נמצא בספק.

י' בן-שלום: (מקרין שקף, מס' 6, שכותרתו: מחסור בכוח-אדם בלשכות לשירותים חברתיים.

י' בן-שלום: - ראה נספח לפרוטוקול.

י' בן-שלום: ) לגבי לשכות לשירותים חברתיים, עכשיו המצב חמור ביותר.

י' בן-שלום: בשנת 1980 היו 2,588 תקנים לעובדים סוציאליים, שזה היווה יחס של תקן אחד ל- 1,550 תושבים.

י' בן-שלום: היום, יש לנו 3,575 עובדים סוציאליים, וזה מהווה תקן של אחד ל- 1,700 תושבים.

י' בן-שלום: כאשר כל החוקים החדשים שנוספו - חוק דיווח על עבירות כלפי קטינים, חוק למניעת אלימות במשפחה, חוק אמנת האג וכל הרשימה שמופיעה בשקף - לא קיבלנו תיקנון לתוספת עובדים לנושא הזה.

י' בן-שלום: כרגע , יש לנו שתי סכנות מרכזיות: ראשית, אנו חייבים תוספת תקציב למשכורות של רשויות מקומיות - 37 מליון שקל.

י' בן-שלום: אנו עדיין בנובמבר-דצמבר.

י' בן-שלום: אנו במשא ומתן עם האוצר על הנקודה הזאת.

י' בן-שלום: אני מקווה, שנסיים את המשא ומתן השבוע.

י' בן-שלום: שנית, לגבי תיגבור פעולות רווחה באיזורים כפריים, מדובר במועצות איזוריות ואחרות שאין להן פתרון להסעות ואין להן פתרון לפעולות קהילתיות, וכרגע יש להן מצוקה רצינית כי יש שם חרדות מפני קריסת מערכות רווחה בקיבוצים ובמושבים.

י' בן-שלום: אין פתרון לנושא הזה.

י' בן-שלום: זה לא מתוקצב.

י' בן-שלום: חייבים לתקצב זאת.

תמר גוז'נסקי: מה יהיה מספר התקנים בשנת 2000 בלשכות?

תמר גוז'נסקי: י' בן-שלום: ההסדר, שהולך להיות עם האוצר, אם הולך להיות, הוא שתמורת 37 מליון השקל, התיקצוב, נצטרך לקצץ 150 עובדים.

תמר גוז'נסקי: תגיד את זה.

תמר גוז'נסקי: בשנת 2000 זה לא יהיה יחס של 1:1,700 אלא יחס של 1:1,900.

א' בן-גרא: וזאת, בנוסף למה שמקצצים ברשויות המקומיות.

י' בן-שלום: הולכים לקצץ כ- 150 עובדים ברשויות המקומיות.

ד' אלטשולר: דוגמא קטנה היא מה שיש היום בתל-אביב.

ד' אלטשולר: אני רוצה לחזק את דבריך.

י' בן-שלום: בסדר.

י' בן-שלום: דבריי מחוזקים.

י' בן-שלום: (מקרין שקף מס' 7, שכותרתו: מחסור בתקציב לטיפול במוגבלים.

י' בן-שלום: - ראה נספח לפרוטוקול.

י' בן-שלום: ) אנו, משרד העבודה והרווחה, יזמנו פרוייקטים רציניים מאד שקיבלו את ברכת הממשלה.

י' בן-שלום: התברר שיש לנו מחסור אמיתי.

י' בן-שלום: אני לא בא במספרים גדולים, ועכשיו אני רק מציג עובדות.

י' בן-שלום: בתקציב 2000 ימשיכו להיות 215 ממתינים בהיקף של 15 מליון שקל למיכסות סידור חוץ-ביתי למוגבלים, ונמשיך להיות במצב שאין לנו פתרון אישי סיעודי ל- 130 משפחות רב-נכויות.

י' בן-שלום: אלה 130 משפחות, שיש להן יותר מילד נכה אחד במשפחה, ואין לנו פתרון בתקציב 2000, וזה שלושה מליוני שקלים.

י' בן-שלום: יש מחסור במיכסות בקהילה למוגבלים - יש 525 ממתינים, ואין לנו פתרון בתקציב 2000.

י' בן-שלום: אנו צריכים לעדכן את תעריף המע"שים בהיקף של 4.5 מליוני שקל.

י' בן-שלום: יש חוק שויון זכויות לנכים, והתקציב שדרשנו הוא 20 מליון שקל, ואין בתקציב אפילו אגורה אחת לחוק הזה מבחינת משרד העבודה והרווחה.

י' בן-שלום: (מקרין שקף מס' 8, שכותרתו: מחסור בתקציבי תקון ואלימות במשפחה.

י' בן-שלום: - ראה נספח לפרוטוקול.

י' בן-שלום: ) אלימות במשפחה - יזמנו פרוייקט, והוא קיבל את ברכת שתי הממשלות: הממשלה הקודמת והממשלה הזו.

תמר גוז'נסקי: דוקא יש ועדות.

תמר גוז'נסקי: יש הרבה ועדות.

י' בן-שלום: היו ועדות.

י' בן-שלום: יש דו"חות של הוועדות.

י' בן-שלום: הדו"חות של הוועדות קיבלו צל"שים מכל המיגזרים במשק.

י' בן-שלום: ת' גוז'נסקי: יופי של ועדות.

דוד טל: חברת-הכנסת גוז'נסקי, האם אני שומע איזו שהיא נימה של ציניות בדברייך?

תמר גוז'נסקי: לא.

תמר גוז'נסקי: מה פתאום?

אילן גילאון: ראינו את השקף, וחשבנו שזו נורבגיה.

י' בן-שלום: לגבי הנושא הזה, הממשלה אישרה 4 מליוני שקל בשנת 1999, וקיבלנו את ה- 4 מליוני שקלים והפעלנו פעולות רציניות מאד בנושא אלימות במשפחה.

י' בן-שלום: התקציב הזה מסתיים ב- 31 בדצמבר והופך להיות אפס; לנושא החלטות הממשלה לגבי פעולות אלימות במשפחה ההבטחות היו 13 מליון שקל לפעולות המשך של 1999 - זה אפס, ופרוייקטים חדשים 24 מליון שקל - זה אפס, ותיגבור שירותים קיימים, שזה מרכזים לאלימות במשפחה, מקלטים לנשים מוכות, שזה 52 מליון שקל - זה אפס.

י' בן-שלום: כלומר, בתקציב 2000 לפעולות אלימות במשפחה, מבחינת ההמלצות של הוועדות ומה שהוסכם, אין לנו אפילו אגורה.

י' בן-שלום: לגבי נפגעי סמים, רבותי אנו הכרזנו שמטפלים גם בנוער סמים - מה שלא היה.

י' בן-שלום: תיקצבנו מתוך תקציב המשרד בשנת 1999 ארבעה מליוני שקלים שלנו לנוער סמים.

י' בן-שלום: בסך הכל, אנו מבקשים לתגבר את הנושא הזה בעוד חמישה מליוני שקלים בשנה הבאה.

י' בן-שלום: אין לנו את התקציב לזה.

דוד טל: האם הנתון, ש- 40 אלף תלמידים שבצורה כזו או אחרת נגועים בסמים, נכון?

י' בן-שלום: הנתון הזה הוא נכון על סמך מחקר שנעשה ע"י גורם אובייקטיבי - הרשות למלחמה בסמים.

י' בן-שלום: הוא, בהחלט, נכון.

איוב קרא: אם כך, למה לשכת ראש הממשלה החליטה לצמצם את תקציב הרשות למלחמה בסמים בצורה כל כך מאסיבית?

דוד טל: נברר זאת מיד.

תמר גוז'נסקי: הרשות שייכת למשרד אחר.

תמר גוז'נסקי: היו"ר ד' טל: השר הגיע, ואני מבקש לאפשר לאדוני השר לדבר.

תמר גוז'נסקי: לא אחזור על כל הדברים שאמרתי, אך ברצוני שהשר יידע שאני רואה בחומרה רבה את חוסר ההתחשבות של ראש הממשלה בוועדה, ביושב-ראש הוועדה.

תמר גוז'נסקי: לפי בקשתנו, קיימנו כאן דיון בנושא קריסת שירות הרווחה ברשויות המקומיות.

אילן גילאון: חשבתי, שראש הממשלה לענייני רווחה הוא שר העבודה והרווחה.

אילן גילאון: יש משהו לא תקין בדבר הזה, וזה כבר חוזר על עצמו מספר פעמים.

דוד טל: מיד נברר זאת.

דוד טל: חבר-הכנסת גילאון, עם כל הכבוד, הוועדה הזו החליטה וקבעה שראש הממשלה ייפגש עם יושב-ראש הוועדה.

דוד טל: אי אפשר שחודש וחצי או למעלה מחודש ראש הממשלה לא ימצא זמן לדבר כזה אקוטי.

דוד טל: זה יחזור אליו בדיוק במצב הזה כמו שנושא נכים חזר אליו.

דוד טל: לבסוף נמצא פתרון, אבל חבל שכל המערכות יקרסו ויהיה נזק בלתי הפיך שאי אפשר יהיה לשקמו.

אילן גילאון: אם כך, השאלה שנשאלת היא: למה צריך שרים בממשלת ישראל, אם ראש הממשלה הוא כל השרים?

דוד טל: זה עניין של סדר עדיפות לאומי, ואינני מגונן כרגע על השר שיושב לשמאלי.

דוד טל: מי שקובע את סדר העדיפות הלאומי זה ראש הממשלה ביחד עם שר האוצר.

אילן גילאון: נעזור לך.

ד ' טל: אדרבא.

ד ' טל: אני חושב, שזה תפקיד הוועדה הזאת, והוועדה הזו חצתה את כל הקוים בלי קואליציות ואופוזיציות.

ד ' טל: בנושאים חברתיים אנו בראש אחד, ואני מקווה שכך זה ילך.

ד ' טל: אדוני שר העבודה והרווחה, בבקשה.

אליהו ישי: אינני רוצה לדבר על דברים שהמנכ"ל אמר ופירט בצורה טובה את תכניות המשרד ואת המצוקות הגדולות.

אליהו ישי: אני רק רוצה לומר, שזה לא סוד שמשרד העבודה והרווחה בקדנציה הקודמת, ופה כן אפשר לומר מלה טובה לממשלה הקודמת, במהלך תקופת כהונתה, להוציא את השנה האחרונה- - -

איוב קרא: האם רק עכשיו אפשר לומר מלה טובה?

אליהו ישי: תמיד כשיש לי לומר מלה טובה, אני אומר אותה.

אליהו ישי: כשיש לי מלה רעה, גם אותה אני אומר.

אליהו ישי: הממשלה הקודמת, במהלך כהונתה להוציא השנה האחרונה, הוסיפה למשרד כ- 300 מליון ש"ח בפריסה בבסיס התקציב.

אליהו ישי: אחד הפרוייקטים החשובים שעשינו הוא פרוייקט ילדים בסיכון.

אליהו ישי: חלק נכבד מהכסף הלך לטובת מיכסות למפגרים ובין היתר גם לסמים כפי שהסביר המנכ"ל ולדברים נוספים רבים.

אליהו ישי: זו תוספת משמעותית, ואי אפשר לזלזל ולהקל ראש בתוספת הזו שהיתה.

אליהו ישי: אבל, אני מאד שגם הממשלה הזו תשכיל ותקבע בסדרי העדיפויות שלה.

אליהו ישי: זה עדיין במאבק, ואני מוכרח לומר שעדיין אינני רואה את סדרי העדיפויות של הממשלה הנוכחית מלבד לקצץ.

אליהו ישי: שום סדרי עדיפויות עדיין לא ראיתי.

אליהו ישי: אמרתי זאת גם אז, ואני אומר זאת גם היום.

אליהו ישי: המצוקות רבות.

אליהו ישי: מדובר בעולים, שיש להם בעיות רבות מאד ומצוקות גדולות, ואני לא צריך לפרט.

אליהו ישי: יש אלימות במשפחה, סמים וגם אלכוהול.

אליהו ישי: יש גם ציבורים נוספים: האוכלוסיה הערבית שבעבר היתה מופנמת מאד וקשה היה לפתוח אותה לטיפול בלשכות הרווחה, וגם הסקטור החרדי.

אליהו ישי: הדבר הנוסף, שגם הוא חשוב, הוא שבעבר גם היתה הרבה פחות פתיחות.

אליהו ישי: הציבור היה פחות פונה.

אליהו ישי: הציבור היה מטאטא את הבעיות מתחת לשטיח.

אליהו ישי: היום, זה מתפרץ החוצה.

תמר גוז'נסקי: אולי גם הבעיות החמירו.

אליהו ישי: גם הבעיות החרימו.

אליהו ישי: זה קורה בעקבות המודעות הגדולה, הפירסום והמשרד שנתן הדגשים ברורים וגדולים בעניין אלימות במשפחה וילדים בסיכון, ואנו ביוזמתנו לא חיכינו שילד יבוא או משפחה תקרוס ורק אחר כך לשכות הרווחה יגיעו אליהם.

אליהו ישי: במסגרת הפרוייקט ילדים בסיכון, אנו בעצמנו, באמצעות הלשכות כמובן, בפרוייקט החדש, ניגשנו לשכונות, והעובדים הסוציאליים עושים עבודת קודש בלשכות ברחבי הארץ ומצליחים לאתר את הילדים בסיכון ולטפל בהם.

אליהו ישי: כל הדברים האלה מצריכים משאבים גדולים.

אליהו ישי: הדברים שאמרתי מצריכים תוספות תקציב בצורה משמעותית.

דוד טל: אדוני השר, קיבלתי אתמול או שלשום מכתב מעיריית אשדוד, בו מודיעים לי חד-משמעית שהיום שירותי הרווחה ייפסקו בעיריית אשדוד ולא יתנו יותר לתושבים.

דוד טל: איך המשרד מתמודד עם זה מול הרשויות המקומיות?

דוברת: זה כמו שהיה בנתניה.

אילן גילאון: זה כך גם בקרית-ביאליק.

דוד טל: לקחתי רק דוגמא, כדי להדגיש יותר את הנושא שכבר דשנו בו פה.

דוד טל: אני רואה זאת כאחת הבעיות הקשות שיש למשרד.

תמר גוז'נסקי: העיריות קיבלו הודעה, שהתקציב נגמר.

דוד טל: השאלה היא: המאבק שאנו היום צריכים לעשות פה גם כוועדת העבודה והרווחה - איך אנו מפנים את המאבק הזה לכתובת הנכונה, כדי לדאוג למשאבים ולתקציבים גדולים יותר על מנת שיהיה אפשר לתת את הצרכים המינימליים?

דוד טל: הצרכים הולכים וגוברים, בגלל חקיקה כפי שדיברנו.

דוד טל: הצרכים הולכים וגוברים בגלל האבטלה, בגלל שינוי האוכלוסיה, בגלל עליה ובגלל בעיות אחרות שמצטרפות אלינו.

דוד טל: יש לי תחושה, שהתקציבים הולכים ומצטמצמים, ובסופו של דבר, משרד העבודה והרווחה לא יוכל לתת את השירותים המינימליים לרשויות המקומיות.

אליהו ישי: אני רוצה להמשיך בדבריי.

אליהו ישי: הדברים, שפירטתי פה, הם כדי להוסיף על זה.

אליהו ישי: יש את עניין הרשויות.

אליהו ישי: הזכירו פה את קרית-ביאליק ואת אשדוד, ואפשר להזכיר פה את נתניה, את תל-אביב, את בני-ברק ואת נצרת.

דוברת: בני-ברק נמצאת בראש הסולם.

אליהו ישי: אני מניח, שיושב-ראש הוועדה וחברי הוועדה רוצים להיות ועדת עבודה ורווחה שתסייע לשכבות החלשות ותצא בקריאה לתוספות תקציב במשרד.

אליהו ישי: אפשר לומר כל פעם: מה השרים עושים במשרדים?

אליהו ישי: מה תפקידו של אדם כזה או אחר?

אליהו ישי: אבל, צריך שיהיה ברור מה המצב לאור המצוקות הרבות שפירטתי אותן פה והעובדה הכואבת, המורכבת והמסובכת שרשויות מקומיות קורסות ובצדק.

אליהו ישי: אי אפשר לבוא בטענות לרשויות המקומיות; כאשר רשות מקומית מקבלת קיצוץ דרך משרד השיכון ושיקום שכונות, ולאחר מכן דרך משרד הפנים בתביעה של האוצר לתכנית הבראה ומקצצים משם כשעד היום הרשויות האלה נותנים מעל 25% ויותר, היום הן לא יכולות לעשות זאת.

אליהו ישי: גם אם היה גרעון שצריך להסיע חולה דיאליזה, הוא לא יכול להגיד: "אין לי כסף" ואז הוא מסיע אותו.

אליהו ישי: אם יש מקרים אחרים קשים, הוא לא יכול לומר: "כשתהיה צמיחה, אשקם את הנרקומן הזה או אסייע לילד הזה או לאשה המוכה".

אליהו ישי: ראשי הרשויות היו נכנסים לגרעון בתקציב, ומשרד הפנים היה מכסה זאת.

אליהו ישי: היום, משרד הפנים לא מכסה, בהוראה של האוצר שהרשויות יעשו תכניות הבראה.

אליהו ישי: אי אפשר לבוא בטענות לראשי הרשויות.

אליהו ישי: כל המצב הזה מביא אותנו לפני קריסה של מערכות הרווחה.

אליהו ישי: אני מודיע בצורה ברורה: הקיצוץ במשרדי הממשלה הנוספים, שיכון, חינוך, בריאות, רווחה ופנים, יביא, בסופו של דבר, לקריסת מערכות הרווחה.

אליהו ישי: נפגשתי עם יושב-ראש השלטון המקומי, עדי אלדר, והודעתי לו שהמאבק חייב להיות משותף, משום שהצרכים והבעיות לא צצו בן-רגע.

אליהו ישי: המצוקות אמיתיות.

אליהו ישי: גם אם אקבל, בסופו של דבר, במשרד ואם נבטל את הקיצוץ ונוסיף עוד 20, 30, 40 או 50 מליון שקל, זה לא יעשה שום דבר וזה לא יתן פתרון לבעיות.

אליהו ישי: שר העבודה והרווחה יכול להדפיס כסף, דבר שאיננו יכול לעשות, לפעול ולהיאבק בממשלה או לא להצביע בעד התקציב וזה מה שאנו הולכים לעשות במידה ולא יהיה שינוי בסדרי העדיפויות.

אליהו ישי: אני מודיע זאת בצורה ברורה מאד.

אליהו ישי: אני הייתי מצפה מחברי הוועדה, מיושב-ראש הוועדה, לצאת בקריאה ובהודעה חד-משמעית שתקציב כזה לא יעבור גם מבחינת חברי הוועדה.

אליהו ישי: אינני רוצה להוסיף הרבה, משום שהמצוקות רבות.

אליהו ישי: אינני חושב, שאי פעם היה מצב שנקלענו אליו היום.

אליהו ישי: לא היה מצב, שמשרד הפנים לא כיסה גרעונות.

אליהו ישי: לא היה מצב, שקיצצו קיצוץ עמוק במשרדים נוספים.

אליהו ישי: לא היה מצב של גל עליה מבורך בשנים האחרונות, כאשר הרשויות המקומיות לא יכולות לעמוד בנטל.

אליהו ישי: כמובן, יש את האבטלה שגוברת, והפתיחות, שאני מברך עליה, שיש לאוכלוסיה במדינת ישראל לבוא ולקבל שירותים.

אליהו ישי: אם בעבר עובדת סוציאלית טיפלה ב- 20, 30, 40 או 50 תיקים - היןם היא נאלצת לטפל במאות תיקים.

אליהו ישי: היא לא יכולה לטפל.

אליהו ישי: שום עובדת סוציאלית לא יכולה לעמוד מול מאות תיקים.

אליהו ישי: אם אנו מצפים ממנה שתבוא ותתחבר למטופל, תסייע לו, תשמע, תאזין ותעזור לו, היא היום לא יכולה לעשות זאת.

אליהו ישי: היא הופכת להיות פקידה.

אליהו ישי: היא שומעת ורושמת דו"חות.

אליהו ישי: היא אפילו לא מספיקה לרשום את הדו"חות.

אליהו ישי: המצוקה גדולה.

אליהו ישי: אינני רוצה להישמע פופוליסטי.

אליהו ישי: מבחינתי, כתנועת ש"ס, על תקציב כזה לא נצביע.

אליהו ישי: אין לי שום ספק, שזה עניין של סדרי עדיפויות של הממשלה.

אליהו ישי: אני מקווה מאד, שלקראת ההצבעה על התקציב בקריאה שניה ובקריאה שלישית נעשה את השינויים הדרושים על מנת למנוע את הקריסה ועל מנת להביא לפחות לפתרון למצוקות היום.

אליהו ישי: היו"ר ד' טל: כמה תקציב חסר למשרד העבודה והרווחה כדי שהוא ישמור על הקיים, כלומר כדי שלא תהיה שחיקה במה שהיה קיים עד היום?

אילן גילאון: מה זה "הקיים"?

תמר גוז'נסקי: האפשר לשאול שאלה, בהמשך לדבריך,לגבי הקיצוץ הנוכחי?

תמר גוז'נסקי: אנו מדברים על שנת 2000.

תמר גוז'נסקי: בתקציב הנוכחי איך זה קורה שבחודש ספטמבר-אוקטובר מקבלת העיריה הודעה: "יותר אינכם מקבלים העברה מהמשרד"?

תמר גוז'נסקי: הרי התקציב מחושב שנתית.

תמר גוז'נסקי: ואז, העיריה אומרת: "אני סוגרת מועדוניות או משהו אחר.

תמר גוז'נסקי: נגמר הכסף".

תמר גוז'נסקי: מה נגמר?

תמר גוז'נסקי: איך נגמר?

י' בן-שלום: אענה על שתי השאלות.

י' בן-שלום: התשובה לשאלה הראשונה פשוטה: חד וחלק, כדי לשמור על השירותים הקיימים דרוש למשרד סכום של 385 מליון ש"ח.

י' בן-שלום: זה מעוגן במספרים, בתקנות ובהוכחות.

תמר גוז'נסקי: האם זה כולל ילדים בסיכון?

י' בן-שלום: זה כולל ילדים בסיכון.

יאיר פרץ: האם זה כולל תקנים לעובדים סוציאליים?

אילן גילאון: האם זה כולל את הבדיקה שכל מה שהמשרד היום נותן שירותים זה MUST של ה- MUST?

י' בן-שלום: זה ה- MUST.

אילן גילאון: האם זה כולל הכל?

י' בן-שלום: אני אומר, במפורש, שזה כולל את המינימום ההכרחי לשמור על השירותים.

אילן גילאון: מבחינת השינויים הפנימיים בתוך המשרד, האם יש לאדוני איזה שהם דברים שאולי הם לא ממש ה- MUST של ה- MUST?

י' בן-שלום: הגדרתי את זה.

י' בן-שלום: ה- MUST של ה- MUST הוא 90% שהוא דבר שאינני יכול לפגוע בו וב- 10% אני יכול "לשחק".

י' בן-שלום: בתוך המשחק של 10% זה 30-20 מליון שקל.

י' בן-שלום: כדי לקיים את השירותים שאנו נותנים היום, אנו חייבים שיהיה סכום של 385 מליון ש"ח.

י' בן-שלום: תבינו, שהמספר הזה מעוגן, למשל, בכך שפקידי סעד נתנו עד עכשיו תסקירים לבתי-משפט.

י' בן-שלום: מספר התסקירים שכל פקיד צריך לתת הוכפל פי שלושה, אבל כמות שעות העבודה לא גדלה פי שלושה.

י' בן-שלום: רבותי, זה כל הסיפור.

יאיר פרץ: אם כך, זה לא כולל תקנים.

א' בן-גרא: יש אלף תסקירים למשפחות בהליכי גירושין שממתינים לתסקיר.

י' בן-שלום: זה מעוגן בכך ששירותי הרווחה נמצאים במצב שיש יותר דרישה לשירותים, ואין יותר משאבים כדי לתת את השירותים.

י' בן-שלום: יש לנו את המספרים.

י' בן-שלום: פקידי סעד צריכים לתת יותר תסקירים, ויש תסקירי קורבן ויש קציני מבחן שצריכים לטפל ביותר.

י' בן-שלום: מבחינתנו, זה אומר דבר אחד: הם לא עושים את התסקירים.

י' בן-שלום: שופט גורם למצב שהוא לא נותן פסק-דין, ויכול להיות שנער או מבוגר נשארים במעצר כי אין תסקיר, בעקבות זה שיש לחץ על פקידי הסעד.

י' בן-שלום: מהבחינה הזו, המצב קטסטרופלי.

י' בן-שלום: לכן, זהו המספר ואין בלתו.

י' בן-שלום: לגבי הנושא השני, מה שקרה לקראת סוף השנה זה לא שאין תקציב וזה לא שלא תוכנן תקציב.

י' בן-שלום: היו שני אירועים: אירוע בנושא המועדוניות, ואירוע בנושא משכורות עובדים סוציאליים.

י' בן-שלום: לגבי האירוע של המועדוניות, חברת-הכנסת גוז'נסקי, יש לך חלק נכבד בנושא הזה.

י' בן-שלום: כולנו, בהוראת שר העבודה והרווחה ובלחץ שלך, העברנו מתקציב מועדוניות --

תמר גוז'נסקי: החזרתם.

תמר גוז'נסקי: קודם, לקחו, ואחר כך החזירו.

י' בן-שלום: --לתקציב של מיכסות רווחה בשנה שעברה.

י' בן-שלום: תהליך ההחזרה הסתיים רק בעקבות הלחץ שהיה עכשיו ברשויות המקומיות, והחזרנו אותו רק לפני חודש וחצי.

י' בן-שלום: החזרנו, ולכן כל המועדוניות שנפתחו בספטמבר, לא חדשות, מכוסות תקציבית מהרמה הזאת של ארבעה מליוני ש"ח.

אילן גילאון: זה לא מה שאנו מקבלים מהשטח.

א' פאר: זה לא מדוייק בנצרת.

י' בן-שלום: תפקידי להגדיר את הדברים בצורה אובייקטיבית.

י' בן-שלום: נושא קרית-ביאליק היה אצלי.

י' בן-שלום: היתה להם בעיה.

י' בן-שלום: ביום ראשון היו אצלי נציגים קרית-ביאליק.

י' בן-שלום: יש פה מצב של ראש עיר, של שירותי רווחה, של המשרד ושל האוצר.

י' בן-שלום: כולם ביחד - בסדר?

י' בן-שלום: במקרים האלה מה שקורה ברשויות המקומיות הוא, שבגלל הקריסה הטוטאלית של כל השירותים, לא רק שירותי הרווחה, הם צריכים לפגוע בשירותי רווחה.

י' בן-שלום: נושא שירותי הרווחה בקרית-ביאליק הצטמצם ב- 900 אלף שקל גרעון בגין אי-השתתפות המשרד בשירותים שהיינו חייבים להשתתף בהם.

י' בן-שלום: כיסינו להם ב- 600 אלף שקל את העניין הזה ביום ראשון.

י' בן-שלום: אינני אומר, שזה המצב בכל מקום.

י' בן-שלום: זה נכון, שיש מקומות שאנו לא מכסים את כל המועדוניות, כי בבסיס התקציב הם לא מכוסים.

י' בן-שלום: אני רק מדבר על מה שהיה בשנת 1998, ואומר שאת זה כיסינו.

י' בן-שלום: אין ספק, שיש הרבה מאד מועדוניות שעדיין לא מכוסות בתקציב.

יאיר פרץ: למה תמיד הפגיעה היא במערכות הרווחה, ולא, למשל, במערכת החינוך?

יאיר פרץ: למה תמיד הרשויות פוגעות רק במערכת הרווחה?

תמר גוז'נסקי: חינוך זה על-פי חוק, ומועדונית זה לא על-פי חוק.

אילן גילאון: אני מכיר עוד כמה מערכות במשחק הזה.

אילן גילאון: בריאות, חינוך ורווחה לא צריכים להתחרות זה בזה אף פעם.

י' בן-שלום: כאשר ילד הולך להירשם לכיתה א', רשום במחשב שהוא זכאי לשירותי חינוך.

י' בן-שלום: כאשר ועדה החליטה ברשות המקומית קובעת שילד צריך ללכת למועדונית, לא רשום בשום מחשב שיש לזה כיסוי.

י' בן-שלום: כלומר, אין סל שירותי רווחה.

דוד טל: המסקנה היא, שאנו צריכים להכניס את הכל בתוך חוק - את המועדוניות ואת כל הדברים האלה בתוך חוק - כולל איבחונים.

יאיר פרץ: זה לא רק מועדוניות.

יאיר פרץ: גם ילד מפגר, שצריך להכנס למוסד, צריך להמתין ולחכות.

י' בן-שלום: לגבי שכר עובדי רשויות מקומיות, משרד העבודה והרווחה, במשך שנים, נהג לתקצב שכר עובדי רשויות מקומיות בעודף של כ- 140-135 תקנים על סמך הנחה שהולכים למילואים ויוצאים לחופשות לידה.

י' בן-שלום: לכן, הוא נתן יותר עובדים מאשר התקציב.

י' בן-שלום: לפני שנה החליט משרד האוצר "לעשות סדר" בנושא הזה ואמר: "אני שם ברזרבה את הסכום שהוא אקויולנט לתוספת הזאת, עד שמשרד העבודה לא יתיישר".

י' בן-שלום: מה קרה במהלך השנים?

י' בן-שלום: יש ניצול טוב יותר של עובדים סוציאליים ברשויות המקומיות.

י' בן-שלום: אין מצב של עובד סוציאלי "מושבת" במשך השנה בגלל סיבה כזו או אחרת.

י' בן-שלום: לכן, נוצר מחסור של 35 מליון שקל כתוצאה מהנושא הזה.

י' בן-שלום: עמדת האוצר: "עד שאתם לא מפטרים את 135 העודפים הללו, אנו לא מתקצבים את ה- 35 מליון שקל".

י' בן-שלום: זה המצב נקודתית להיום.

י' בן-שלום: יש מגעים עם האוצר, וזה מה שקרה.

דוד טל: סדר הדוברים מבין חברי-הכנסת: מקסים לוי, איוב קרא, אילן גילאון ותמר גוז'נסקי.

דוד טל: ברצוני לציין, שיושבים איתנו פה גם מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, מנכ"ל שירות התעסוקה וראש האגף להכשרה מקצועית, ואפשר להפנות אליהם שאלות.

דובר: אני מבין, שתהיה ישיבה מיוחדת לגבי ביטוח לאומי.

דוד טל: אנו נקיים ישיבה לגבי ביטוח לאומי.

דוד טל: אם תהיינה לחברי-הכנסת שאלות בהקשר הזה לגורמים הללו, אפשר להפנותן אליהם.

מיקי לוי: אחזור ואומר, שמדיניות עקומה ממשיכה להיות גם היום.

מיקי לוי: לא יכול להיות שמשרד הפנים ומשרד העבודה והרווחה יטפלו שניהם יחד בנושא רווחה.

מיקי לוי: משרד הפנים צריך לטפל בנושאים מוניציפליים.

מיקי לוי: התקציבים, מענק האיזון, שבמשרד הפנים משלמים לרשויות המקומיות את חלקם בנושא גרעון בנושא רווחה וגרעון בנושא חינוך, הם באים להשלים בעצם את הגרעונות ברשויות כתוצאה מנושאי רווחה.

מיקי לוי: מי ערב לכך שבמשרד הפנים יש אנשים שמודעים לנושאים החברתיים?

מיקי לוי: מי יכול לדעת כמה לתת ואיך לתת?

מיקי לוי: זו תופעה, שאיננה אפילו הגיונית.

מיקי לוי: צריך להעביר את כל תקציבי מענק האיזון לנושא רווחה למשרד העבודה והרווחה.

מיקי לוי: את כל תקציבי מענק האיזון לנושא חינוך צריך להעביר לתחום החינוך.

מיקי לוי: פעם אחת ולתמיד תהיה אפשרות מבחינה מקצועית ליצור מצב של מתן תקציבים נכונים.

מיקי לוי: אני אומר זאת כבר שלוש שנים כאן.

מיקי לוי: אמרתי זאת, כשהייתי יושב-ראש מרכז השלטון המקומי.

מיקי לוי: מי שהיה אתמול בוועדת הכספים ראה שרשויות כאלה לפעמים מקבלים 40% תקציב בנושא מענק איזון לנושא רווחה, כאשר משרד העבודה והרווחה נותן את ה- 75%.

מיקי לוי: מי ערב לכך שתכניות הרווחה בכלל באות לביטוי מקצועי במשרד הפנים?

מיקי לוי: כאשר אתה רואה את התמוטטות לשכות הרווחה, אתה שואל את עצמך מי מטפל ובמה מטפל.

מיקי לוי: האם זה ראש העיר?

מיקי לוי: האם זה משרד העבודה?

מיקי לוי: האם זה משרד הפנים?

מיקי לוי: האם זה במחוז?

מיקי לוי: יש כאן בעיה של קריסת כל לשכות הרווחה.

מיקי לוי: אני עובר מאחת לאחת, ובשבוע שעבר הייתי בקרית-שמונה ולפני שבועיים הייתי בבאר-שבע ובאשדוד.

מיקי לוי: אני אומר לכם שהמצב קטסטרופלי.

מיקי לוי: מה שאומר מנכ"ל משרד העבודה והרווחה - הוא לא צודק, משום שהוא רוצה לשמור על מד פעילות של 1998.

מיקי לוי: אין עליה במימדים תקציביים לשנת ה- 2000.

מיקי לוי: כלומר, אין איזו שהיא ראיה של מעוף בגלל האבטלה, הבעיות החברתיות והמצב התעסוקתי במדינת ישראל.

מיקי לוי: התקציב הזה לא נותן ביטוי לתקציב של שנת 2000.

מיקי לוי: הוא נותן ביטוי לשמירה על רמת פעילות של 1998.

דוד טל: נצטרך להוסיף את התקציב למיליארד שקל.

מיקי לוי: אני איתך.

מיקי לוי: לך יש שבעה-עשר מנדטים, ואתי זה שמונה-עשר.

אילן גילאון: איתי זה תשעה-עשר.

דוד טל: על חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי לא צריך לדבר.

דוד טל: זה מובן מאליו.

אילן גילאון: אני לבטח לא הצבעתי על התקציב.

אילן גילאון: אני לא יודע מה איתך.

דוד טל: גם אני לא הצבעתי.

דוד טל: זה לא משנה.

דוד טל: חבר-הכנסת מקסים לוי, תסיים באיזו שהיא נימה אופטימית.

מיקי לוי: מדברים על אלימות וסוגרים את השירותים באי-מתן תשובה לאשה המסכנה.

מיקי לוי: כל אחד מדבר על אלימות והמליאה קיימה דיון על אלימות נשים.

מיקי לוי: אדוני השר, האם יש בלשכות הרווחה אנשים מקצועיים שיקבלו את האשה לפני שתלך למשטרה?

מיקי לוי: הייתי ראש עיר, ובלשכה היתה מחלקה מסויימת שהיתה מקבלת את האשה והעובדים הסוציאליים הקהילתיים היו הולכים למשטרה להגיש תלונה.

מיקי לוי: ואז, למעשה, הם היו הצינור שלה לפתרון בעיה של תלונה כזו או אחרת.

מיקי לוי: היום, אין את זה.

מיקי לוי: היום, ראש עיר בא, ושר הפנים אומר לו: "אתה רוצה לקבל חמישה מליוני שקל?

מיקי לוי: - תפטר X מסויים".

מיקי לוי: מה עושה ראש עיריית לוד?

מיקי לוי: הולך ומפטר בלשכות הרווחה את העובדים הקהילתיים ומפוצץ הכל.

מיקי לוי: בסוף, ללשכה בכלל אין צורך לפנות, משום שהכל מרוקן.

מיקי לוי: ועדת הפנים היתה שם ביום חמישי.

ד 'טל: היום, נדון בזה כהצעה דחופה לסדר-היום.

מיקי לוי: לכן, צריך לעמוד על הנושא הזה - לא רק לשמר את 1998, אלא לדבר על תקציבים להפעלה יוצרת בשירותים החברתיים בשנת התקציב 2000.

איוב קרא: שמעתי בקשב את דברי השר.

איוב קרא: צר לי, שאין בשורה טובה לעם ישראל בנושא מיגור האבטלה.

איוב קרא: עדיין לא ראיתי שום כיוון למיגור האבטלה, שדיבר עליו ראש הממשלה ברק - התקוה שדיבר עליה לפני הבחירות - להביא ליצירת 300 אלף מקומות עבודה.

איוב קרא: אינני רואה פה שום כיוון ושום תקוה.

איוב קרא: אדוני השר, אני חושב שבקטע הזה היתה צריכה להיות לכם יד.

איוב קרא: אני חושב, שכולם היו עומדים לצידכם בקטע הזה.

איוב קרא: כמו שהבטיח ליצור מקומות עבודה, היה צריך להיראות פה בהכשרה המקצועית וכל מה שמשתמע סביב זה משהו שקשור להבטחה הזו.

איוב קרא: הוא הבטיח לצאת מלבנון עד יולי - אז שייצא.

איוב קרא: צריך שיקבע נורמות בנושא האבטלה, כך שפעם בחצי שנה, פעם בשנה, יהיה דיווח על מה שקורה בנושא זה.

איוב קרא: לא יכול להיות, שבנושאים אחרים אפשר לקבוע תאריך יעד, ובנושא האבטלה לא קובעים שום תאריך ולממשלה אין תשובה.

איוב קרא: לצערי הרב, הממשלה עדיין לא יצרה אפילו מקום עבודה אחד.

דוד טל: כיושב-ראש הוועדה, אינני ידוע כאוהב גדול של הממשלה הנוכחית, אבל יש לומר את הדברים באמת:

דוד טל: אי אפשר לתבוע מהיום למחר לארגן 300 אלף מקומות עבודה.

איוב קרא: לא אמרתי זאת.

דוד טל: אתה רוצה לתחום זאת בזמן של עוד חצי שנה או שנה ושמעתי כאן שאולי זה שמונה שנים.

איוב קרא: לא.

איוב קרא: למה שמונה שנים?

דוד טל: אם הייתי רואה בתקציב הזה שיש איזו שהיא בשורה – א' קרא: אין.

דוד טל: --שבעוד חצי שנה, שמונה חודשים או שנה נראה שכבר צצים דברים, זה משהו אחר.

איוב קרא: לזה אני מתכוון.

איוב קרא: המלחמה בסמים - מאד התקוממתי, כשראיתי את התקציב וראיתי שהקיצוץ מ- 46 מליון שקל ירד למשהו בסביבות 26 מליון שקל לרשות למלחמה בסמים.

איוב קרא: לדעתי, הרשות למלחמה בסמים צריכה להיות ת"פ שלך ולא ת"פ ראש הממשלה.

אליהו ישי: גם אני חושב כך.

איוב קרא: גם לאור ההתפתחויות וכל השימוש בסמים, אני חושב שהיה צריך להעלות את התקציב ולא להורידו.

איוב קרא: הרשות התחילה עם משהו בסביבות 120 מליון שקל, והיא עומדת היום על משהו בסביבות 26 מליון שקל, שזה דבר אבסורדי לאור ההתפתחויות בחברה וכל הפרובוקציות שקורות סביב אנשים שמגיעים לארץ הזו.

איוב קרא: עם כל הקיצוצים שהיו לך במשרד, אני מציע שתעבור על התקציב ותראה שהוצאות לשכת ראש הממשלה עלו במליונים.

איוב קרא: למה למקומות האלה יש אפשרות להביא כסף ואין למקומות של לשכות הרווחה, המועדוניות של קרית-ביאליק, של החירשים ושל הנכים?

איוב קרא: הנכים ישבו פה 37 ימים, ואף אחד לא שאל עליהם ובסופו של דבר היתה אותה תוצאה והיה אפשר לעשות בלי מתווכים.

איוב קרא: מה החוכמה לחזור לאותה תוצאה?

איוב קרא: אדוני השר, אני מאד מכבד אותך.

איוב קרא: תיקח בחשבון שבסיורים שלנו אנו רואים דברים מזעזעים אם זה בלוד, בדימונה או בבקה אל-גרביה.

איוב קרא: בכל מקום, שאתה מסתובב בו היום, אתה רואה שיש קריסה אמיתית בנושא אבטלה, בנושא חברה ובנושא כלכלה.

איוב קרא: כל הנושאים האלה צריכים להיות על הפרק.

איוב קרא: אנו איתך במלחמה הזאת.

איוב קרא: אני חושב, שיש על זה קונצנזוס מקיר לקיר.

אילן גילאון: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, אין טיפת קינטור בדברים שאני עומד לומר, ועובדההיא שלא נגשתי לספר התקציב כדי לחפש סעיפים.

אילן גילאון: אישית, הצטרפתי לוועדה הזו, שאני שמח שיושב-ראשה מתנהג באומץ לב.

אילן גילאון: בגלל הביוגרפיה שלי, אני היום מספיק חזק לעזור לשר במשימותיו, וגם מספיק חלש כדי להרגיש יחד עם האחרים את מה שאנשים מרגישים.

אילן גילאון: אבל, יש שני דברים שלעולם לא יהיו מקובלים עלי במדינה מתוקנת.

אילן גילאון: בפגישתנו הקודמת סיפרתי לך על אותו אחד שקם בבוקר ואומר לאמו: "אני שונא ללכת לבית-הספר, אני שונא את המנהל, אני שונא את המורים ואני שונא את התלמידים", ואמו אמרה לו: "אתה חייב ללכת, כי אתה מנהל בית-הספר".

אילן גילאון: אדוני, יש תחושה שאתה לא הולך לבית-הספר כבר הרבה מאד זמן.

אילן גילאון: נדמה לי, שאתה השר היחידי שהוא שר המשכי.

אילן גילאון: אתה מכיר את המקצוע, ואתה גם מייצג תנועה כל כך חברתית.

אילן גילאון: העובדה השניה, שאיננה מקובלת עלי, היא שהנכים צריכים להלחם את המלחמה שלהם על זכויותיהם.

אילן גילאון: בעיניי, זה כאילו תושבי הצפון באו לעמוד מול משרד הביטחון להלחם כדי שיגנו עליהם.

אילן גילאון: אם הביטוח הלאומי שיודע שהיתה ועדה והמסקנות ידועות שאנשים זכאים להתרחץ ולנסוע באותו זמן, לא הוא שניהלה את הקמפיין הזה ואת המאבק הזה, אז תסלח לי מאד אך זה לא מקובל עלי בכלל בשום שיטה כאן שהם הפכו לאיגוד מקצועי.

אילן גילאון: היו"ר ד' טל: צריך לומר את הדברים: הביטוח הלאומי היה מעורה ומעורב בזה.

אילן גילאון: אם נכים מגיעים להלחם על זכויותיהם ברמה של איגוד מקצועי, כאילו הם היו עובדי נציבות המדינה, זו שערוריה ממדרגה ראשונה.

אילן גילאון: אינני בטוח במה שאני אומר ושמעתי דברים, ואני רוצה שאתה, מנכ"ל הביטוח הלאומי, תפריך את מה שאני שומע.

אילן גילאון: האם זה נכון שנשארו יתרות במיליארד שקל בקופות הביטוח הלאומי?

אילן גילאון: מה היא מערכת הזיקות של הביטוח הלאומי?

אילן גילאון: האם הוא שייך למשרד העבודה והרווחה או שהוא קופת חסכון של משרד האוצר?

אילן גילאון: לגבי לשכות התעסוקה, סלח לי אך אין דבר כזה.

אילן גילאון: יש לשכות אבטלה.

אילן גילאון: אנשים הולכים ללשכת התעסוקה, כדי לקבל דמי אבטלה ולא בשביל שום דבר אחר.

אילן גילאון: זה נושא שאנו לפעמים שוכחים אותו.

דוד טל: אין תקציב לטיפול במוקדי אבטלה, וזו אחת הבעיות.

דוד טל: אנו חוזרים תמיד על אותה נקודה.

אילן גילאון: לכן, אני שואל ומסייג את עצמי.

אילן גילאון: אני שומע כל מיני דברים.

אילן גילאון: אני, למשל, חשבתי שהשר אחראי לפחות למימוש החוקים, כי לא יכול להיות שהשר כל פעם מגיע אלינו.

אילן גילאון: אתה חבר בממשלה, ולו הייתי חבר בממשלה, הייתי הולך ועומד בראש הנכים האלה והייתי אומר להם: "חבר'ה, בואו ותבדקו גם מקורות הכנסה".

אילן גילאון: לך אתה ותגיד שאתה רוצה שיוטל מס על בורסה, שיתחילו לטפל בהון השחור ושיראו מאיפה יש מקורות הכנסה כדי לתת לך את הכסף - אני מבטיח לך שאהיה המנדט התשעה-עשר שלך וצריך שלא יהיה לך שום ספק בעניין.

אילן גילאון: אני שומע גם כל מיני דברים אחרים, ואני שואל האם הדברים נכונים.

אילן גילאון: אינני בטוח, ותענו לי אתם על כך.

אילן גילאון: האם זה נכון שמשרד העבודה והרווחה הקים אגף מיוחד לנוער מנותק חרדי?

אילן גילאון: אם זה נכון, מה זה "נוער מנותק חרדי" לעומת "נוער לא מנותק חרדי"?

אילן גילאון: מה הוא סדר הגודל של תמיכת המשרד בבני נוער שלומדים בישיבות תורניות?

אילן גילאון: האם זה נכון שזה 70 מליון שקל?

אילן גילאון: והאם יש יותר נוער שהולך לישיבות שזקוק לתמיכה מאשר נוער שצריך ללכת למועדוניות?

אילן גילאון: האם זה נכון שבמסגרת אותו סעיף של תעסוקה, בלניות, אלה שעובדות במקוה וטובלות את הנשים שמתחתנות, מקבלות 400 שעות השתלמות כשאפשר לעשות בכסף הזה .A.M במינהל ציבורי וללמוד שלוש פעמים לנהוג בסמיטריילר?

אילן גילאון: אולי מה שאני אומר איננו לא נכון.

אילן גילאון: אני מקווה מאד, שאלה שטויות וזו לא אמת.

אילן גילאון: אדוני, יש את החוק לגבי יחידות הסיוע שליד בתי-המשפט לענייני משפחה.

אילן גילאון: זה חוק, שאדוני היה צריך לממשו בתקציב הנוכחי.

אילן גילאון: יש עוד כהנה וכהנה דברים.

אילן גילאון: המצוקות הולכות ומתרבות.

אילן גילאון: אנו גם חושפים הרבה יותר, ואני מבין את הדבר הזה.

אילן גילאון: אבל, יש דברים שאינם תקניים.

אילן גילאון: אדוני הוא ראש הממשלה לענייני רווחה פה.

אילן גילאון: הריטואל של לקחת כל פעם פקיד אוצר ולהגיד לקראת חנוכה שהוא אנטיוכוס ולקראת פסח - שהוא פרעה, זה כבר לא מתקבל על הדעת.

אילן גילאון: במדינה מתוקנת המשחק הזה לא יכול להימשך.

אילן גילאון: אני יודע, שהם אוהבים את התפקידים האלה, ואז הם לוקחים זאת על עצמם, ויש להם FUN כזה.

אילן גילאון: אנו לא יכולים להמשיך כך.

אילן גילאון: אני אומר את הדברים האלה לא כדי לקנטר.

אילן גילאון: רמה ראשונה היא להלחם על כל התקציב, ולזה אני מצפה והלוחם הראשון הוא השר.

אילן גילאון: רמה שניה היא להיות הוגן גם בתוך התקציב עצמו ולהבין ששר העבודה והרווחה הוא גם שר העבודה והרווחה של כ-ו-ל-ם.

תמר גוז'נסקי: אדוני השר, יושב-ראש הוועדה, ודאי תהיה הזדמנות לשמוע על מצוקות.

תמר גוז'נסקי: מה שקורה היום הוא, שהקריסה כבר החלה ואנו כבר נמצאים במדרון שיורד למטה.

תמר גוז'נסקי: זה לא עניין של תחזית אפורה או שחורה לשנה הבאה.

תמר גוז'נסקי: אנו נמצאים עכשיו במצב, שרבבות ילדים, שכולנו מכירים אותם כילדים בסיכון, ששמותיהם ידועים ושאנו יודעים איפה הם גרים ויודעים מה הם צריכים, לא מקבלים את הסיוע.

תמר גוז'נסקי: השיקול, שכולנו צריכים להלחם בו, זה כאילו כל סיוע לילדים, כל סיוע לנשים או כל סיוע למובטלים זה בזבוז כסף ולכן הממשלה הזאת מציעה לפגוע בדמי האבטלה; הממשלה הזאת הניחה הצעת חוק לפגוע בדמי האבטלה.

תמר גוז'נסקי: מעבר לעניין האנושי, מעבר לעניין של זכויות אדם וזכויות ילדים וכו' ומעבר לכל הנושא הזה, זו הרי אוילות כלכלית מהמדרגה הראשונה.

תמר גוז'נסקי: אם לא עוזרים לאם חד-הורית במועדונית אחר-הצהרים, היא לא הולכת לעבודה.

תמר גוז'נסקי: אם היא לא הולכת לעבודה, היא חוזרת לשירותי הרווחה ומבקשת אבטחת הכנסה.

תמר גוז'נסקי: אנו רוצים שהיא תלך לעבודה - אז בואו וניתן לה מועדונית לילד, כדי שהיא תוכל ללכת לעבודה.

תמר גוז'נסקי: אותו דבר במקרים אחרים: אם ילד נכה לא מגיע לסידור, האם לא יכולה לצאת לעבודה.

תמר גוז'נסקי: יש הפסד לנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: אין סידור לילדים האחרים.

תמר גוז'נסקי: אתה עומד ואומר שלא יכול להיות דבר כזה.

תמר גוז'נסקי: אותו דבר גם בנושא דמי האבטלה וכו'.

תמר גוז'נסקי: אם, נניח, הם לא יקבלו דמי אבטלה, לאן הם יגיעו?

תמר גוז'נסקי: הם יחזרו ויבקשו אבטחת הכנסה.

תמר גוז'נסקי: דמי אבטלה הם בחוק, ומה לגבי אבטחת הכנסה?

תמר גוז'נסקי: יתנו, לא יתנו, יעבדו, לא יעבדו.

תמר גוז'נסקי: אם כך, איפה התועלת הכלכלית בנושא הזה?

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, מבטיחים לנו צמיחה.

תמר גוז'נסקי: בארצות-הברית בחמש השנים האחרונות יש צמיחה, והבוקר הודיעו שבניו-יורק יש מאתיים אלף אנשים רעבים ללחם.

איוב קרא: גם פה יש רעבים ללחם.

א' בן-גרא: גם פה יש רעבים ללחם.

תמר גוז'נסקי: היתה צמיחה.

תמר גוז'נסקי: לכן, אני אומרת:

תמר גוז'נסקי: אני בעד צמיחה ובעד זה שיפתחו מפעלים ומקומות עבודה.

אילן גילאון: צמיחה זו לא רק הורדת הריבית.

תמר גוז'נסקי: אבל, מי אמר שכאשר תהיה צמיחה תיפתרנה הבעיות החברתיות?

תמר גוז'נסקי: מי אמר שחלוקת ההכנסות תהיה יותר שויונית?

מיקי לוי: מר פרנקל.

תמר גוז'נסקי: הבעיה, שאני רואה היום, היא שיש כוונה לא לעדכן את התקציבים, לא להתחשב בגידול האוכלוסיה, בהחרפת הבעיות ובמיגוון הבעיות החדשות; אלכוהוליזם לא היתה כזו בעיה במדינת ישראל לפני עשרים שנה, והיום זו בעיה חמורה ביותר.

תמר גוז'נסקי: אם אנו יודעים שיש עשרת אלפים ילדים במשפחות כאלה ואם אנו יודעים שיש מאה אלף ילדים במשפחות שבטיפול הלשכות וכו' ואנו לא מגישים להם עזרה - פירוש הדבר שאנו דנים במדינת ישראל מאות אלפי ילדים, רבבות משפחות, לקיום שהוא מתחת לכל רמה אפשרית.

תמר גוז'נסקי: אנו לא מדברים על שום שירותים שהם שירותי מותרות.

תמר גוז'נסקי: לגבי השאלה מאיפה יבוא הכסף, אותה ממשלה, שלא רוצה לעדכן את תקציבי הרווחה, מתכננת את הרפורמה במס הכנסה שתעשיר עוד יותר את שלושת העשירונים העליונים - רפורמה שכל אדם נורמלי צריך להתנגד לה.

תמר גוז'נסקי: א' גילאון: היא עושה הפרטה.

תמר גוז'נסקי: זה דבר שהולך להוציא אנשים לאבטלה.

תמר גוז'נסקי: הם יתנו שני מיליארדי שקל לשלושת העשירונים העליונים.

תמר גוז'נסקי: אנו מתווכחים על גרושים, על עשרה מליון שקל לילדים, עשרים מליון שקל לנשים וכל מיני גרושים כאלה, ואחר כך, בהינף יד, מיליארדי שקלים הולכים למקום אחר.

תמר גוז'נסקי: אני מציעה, שהוועדה הזו תדחה על הסף את כל הטענות שאין כסף.

תמר גוז'נסקי: זה לא נכון שאין כסף.

תמר גוז'נסקי: השאלה היא רק לאן הוא הולך, ממי לוקחים ולמי נותנים.

י' פריינטה: האם אוכל לקבל עכשיו רשות דיבור?

י' פריינטה: אני בא מבאר-שבע, מתוך השכונות, מתוך המצוקה.

דוד טל: אתה יכול לבקש.

דוד טל: תחילה, נשמע את קלרה פלדמן מהשלטון המקומי, ולאחר מכן את מנכ"ל הביטוח הלאומי ומנכ"ל שירות התעסוקה.

ק' פלדמן: הייתי רוצה לחלק את הנושא לשני חלקים: חלק אחד הוא השנה הזו שאנו עומדים לסיימה, והחלק השני הוא השנה החדשה שאנו עומדים להתחילה.

ק' פלדמן: לגבי השנה שאנו עומדים לסיימה, אנו כבר נמצאים בגרעון של 300 מליון שקל.

ק' פלדמן: אפילו על המספרים יש הסכמה עם משרד העבודה והרווחה, והשאלה היא מאיפה ישולמו 300 מליון השקל האלה.

ק' פלדמן: אין להם שום מקור תקציבי.

ק' פלדמן: רוב סעיפי התקציב המאד כבדים שהוגדרו כבעייתיים לשנת 2000 - התקציב הסתיים עבורם בחודש יולי-אוגוסט בשנת 1999, וכרגע הרשויות המקומיות נמצאות במין קיפאון.

ק' פלדמן: שמענו שהן יסגרו שלוש לשכות, ואני חושבת שעד סוף השנה או תחילת השנה תיסגרנה כל הלשכות כי לא תהיה שום ברירה.

ק' פלדמן: וזאת, בלי לקחת בחשבון את כל הממתינים שתמיד יש ויכוח לגביהם אם הם קיימים או לא; מתכונת העבודה עם משרד העבודה והרווחה בנויה על כך שמדווחים, וכשרשות לא מסוגלת לספוג יותר את ה- 100% על חשבונה, אז אין מה לדווח על זה; היא סופגת באופן אוטומטי, ולמשרד אין אפילו את האינפורמציה.

ק' פלדמן: כשהמשרד אומר שחסר לו סכום של 385 מליון שקל, הלכה למעשה יכול להיות שחסר לו הרבה יותר, מכיון שכמו שחבר-הכנסת מקסים לוי אמר אין סל שירותים.

ק' פלדמן: הבעיה מתחילה בזה שאין סל שירותים.

ק' פלדמן: קובעים חוקים ויש תקנות ויש תע"סים, ולתע"סים אין שום מענה בפועל לאנשים.

ק' פלדמן: אנו דיברנו השנה על צרכים מיוחדים למשפחה ולזקן, ורק הסעיף שעוזר לדיאליזות, להסעות לאנשים ולציוד בסיסי הוא 40 מליון שקל, וכבר בחודש אוגוסט לא היה תקציב יותר עד סוף השנה התקציבית הזאת.

ק' פלדמן: אם אנו מדברים על ילדים בסיכון, אנו מדברים על 25 מליון שקל הוצאות שכבר בוצעו ולא הוכנסו למעגל ילדים חדשים שיש לגביהם הסכמה עם משרד העבודה והרווחה שהם צריכים להיות בתוך המעגל הזה.

ק' פלדמן: מדובר על השנה ועל אלה שיש לגביהם אישור, ולא הוכנסו.

ק' פלדמן: אנו מדברים על אלימות במשפחה - 13 מליון שקל גרעון עד חודש יולי.

דוד טל: גברת פלדמן, יש לנו עוד דיון חשוב אצל תמר גוז'נסקי בנושא הילד, והייתי רוצה גם שישיבו גם המנכ"לים.

ק' פלדמן: אומר עוד שני דברים לגבי השנה החדשה.

ק' פלדמן: הנושא של כוח-אדם - ואני עשיתי איזה שהוא ניתוח קטן של התקציב - הולך להיות מצומצם ב- 6%.

ק' פלדמן: לא רק שאין תוספת לכוח-אדם, אלא בערך נומינלי התקציב יהיה פחות ב- 6%.

ק' פלדמן: בסופו של דבר, אנו גם נכנסים לשנת 2000, לבאג 2000.

ק' פלדמן: המשרד יצא עם הנחיה, שיש לדווח עד ה- 18 בנובמבר, וזה אומר שאנו סופגים עוד כמה אחוזי תקציב על חשבון שנת 2000; לנו, לרשויות המקומיות, זה כבר נגמר באוגוסט, אבל המשרד יסיים אותו בנובמבר.

ק' פלדמן: בקשה מעשית: ראשית - שיקחו בחשבון את ההוצאות של נובמבר וחלק מדצמבר השנה הזאת ושישלמו את הכספים עוד השנה כמיקדמה לרשויות המקומיות, כי באמת לא יעמדו אפילו בתשלומים של התע"ס, ושנית - לגבי באג 2000, שיתנו מיקדמות לשנת 2000 כדי להתחיל אפילו פעילות מינימלית.

י' שטסמן: ברצוני לענות לחבר-הכנסת גילאון על שני הערות שלו.

י' שטסמן: ראשית, לגבי שביתת הנכים שהסתיימה ולמה אנו לא הנהגנו אותה, זה לא מכיון שלא תמכנו.

י' שטסמן: כל הדרישות, שהנכים קיבלו, הן רעיונות והצעות שבאו מבית מדרשו של המוסד לביטוח לאומי.

י' שטסמן: אני עצמי כתבתי מכתבים בעניין הזה לאוצר במשך השנה האחרונה.

י' שטסמן: אבל, אדוני צריך להבין שאנו לא איגוד מקצועי.

י' שטסמן: אנו מוסד ממלכתי, שצריך להגיד את דבריו בצורה הברורה והמכובדת ביותר, וכך הוא עושה.

אילן גילאון: אדוני, הנכות איננה מקצוע, אם זה מה שאתה מתכוון.

דוד טל: לא.

דוד טל: הוא מדבר כמוסד.

י' שטסמן: אינך מצפה מהמוסד לעמוד ולהפגין.

אילן גילאון: אם אדוני הבין שהכוונה היתה שאדוני יקח שלט ויעמוד מול האוצר - לא לכך כיוונתי.

י' שטסמן: אנו עמדנו בכל הזמן יחד עם האוצר, וההצעות האלה התקבלו, בין היתר, מכיון שזו השקפתנו.

י' שטסמן: אם מדובר על הגדלת הקיצבאות - זו סוגיה אחרת, שאינני יודע אם כרגע המקום לדבר עליה, אבל בעניין זה יש לנו עוד רעיונות.

י' שטסמן: זה לא שאנו מתנגדים לזה, אלא אנו רק צריכים לעשות את החשבון הכולל לכלל הקבוצות הצמודות לכך וגם מה המשמעויות התקציביות, כאשר אולי דוקא בתחומי הרווחה יש עוד הרבה צרכים נוספים, בלי לזלזל בחשיבות העצומה של הגדלת הקיצבאות שהן באמת נמוכות.

י' שטסמן: אני לא רוצה כרגע לפרט את הדוגמאות.

י' שטסמן: הישגי הנכים כבר ידועים, אבל אני חושב שהם באמת פריצת דרך בתחומים בהם לא היתה הצדקה לחסך כמו בניידות או במתן ניידות לחסרי רכב ודוגמאות אחרות.

י' שטסמן: לגבי עודפי התקציב עליהם שאלת, הגביה של המוסד לביטוח לאומי השנה כנראה תגדל בקצת יותר מ- 3%.

י' שטסמן: אנו עדיין לא יודעים את הסכום המדוייק, אבל אלה ודאי כ- 400 מליון שקל ואולי יותר עודפי גביה לעומת התכנון.

י' שטסמן: יש גם הקטנה בהוצאה של המוסד לביטוח לאומי, וזה נובע מכיון שהשנה האינפלציה היתה נמוכה ולא היה צורך לעדכן במהלך השנה את הקיצבאות.

י' שטסמן: אשר על כן, אני מעריך שלעומת התקציב אנו נמצאים ביתרה של 800 מליון שקל.

י' שטסמן: את הסכום המדוייק אנו לא יודעים.

י' שטסמן: זה ינוע בין 1.1 ל- 1.4 מיליארד שקל - אלה הערכותינו עכשיו, ואני רוצה להיות זהיר.

י' שטסמן: אבל, אני מדבר על סכומי מינימום עכשיו.

י' שטסמן: כמובן, כפי שכבוד השר אומר בצדק, והוא נתקל בדברים האלה מדי יום, שהיינו שמחים להעביר זאת לרשות הדברים הטובים שהוזכרו פה.

י' שטסמן: יש שתי בעיות בדבר הזה: על-פי החוק, היתרות של המוסד לביטוח לאומי מופקדות באוצר המדינה.

י' שטסמן: למעשה, משמעות הדבר היא אי הוצאת התקציב המאושר הנשאר.

י' שטסמן: עודפי הגביה - באותה מידה.

י' שטסמן: כלומר, אין אנו סוברניים להשתמש בעודפי תקציב.

י' שטסמן: לשם כך, יש כנסת.

י' שטסמן: לשם כך, יש ממשלה.

י' שטסמן: זה לא תפקידנו.

י' שטסמן: תפקידנו הוא רק לציין את העובדה ואת המשמעות התקציבית של העודפים שלנו.

י' שטסמן: בקשר לדברי חברת-הכנסת גוז'נסקי לגבי הקטנה באבטלה, רצו גם כן לעשות משהו בהבטחת הכנסה וזה עוד ירד בממשלה.

י' שטסמן: לגבי הפגיעות באבטלה, המוסד לביטוח לאומי לא מתבייש להגיד, והוא אמר זאת בממשלה, ואמר זאת כבוד שר העבודה והרווחה יותר מפעם אחת, שהפגיעה הנוכחית באבטלה - בנוסף לפגיעות שהיו בשנה שעברה כזכור לכם שהקטינו את הרף של דמי אבטלה מארבע פעמים השכר הממוצע לשכר הממוצע ועכשיו רוצים להקטין את מספר הפעמים שאפשר במהלך תקופה של ארבע שנים ולקצר את מספר ימי האבטלה ועוד להוריד בפעם השניה מאחוז דמי האבטלה, והדברים האלה ודאי יגיעו לוועדה הנכבדה הזו - אין אנו תומכים בכך.

י' שטסמן: אלה הצעות האוצר, ולשם כך יש כנסת שתחליט מה יהיה.

י' שטסמן: ודאי שלוועדה הנכבדה הזו יש תפקיד חשוב ביותר בעניין הזה.

י' שטסמן: בקשר לדברי חברת-הכנסת תמר גוז'נסקי לגבי הוועדה לרפורמה, הערתי וכתבנו גם לשר האוצר שאנו מאד מתפלאים שבוועדה של רפורמה במס אין יצוג למוסד לביטוח לאומי.

י' בן-שלום: יש מנכ"ל לשעבר של המוסד לביטוח לאומי.

י' בן-שלום: חבר-הכנסת מקסים לוי, אני, בהחלט, מסכים שאם הממשלה היתה מטילה עלינו להכין תכנית לשירותי רווחה - הסכום שהיינו מבקשים היה קרוב ל- 2-1.5 מיליארדי שקל.

י' בן-שלום: אנו, כפקידים מקצועיים, עובדים במסגרת של מה שהממשלה מטילה עלינו.

י' בן-שלום: היו לי שיחות עם חבר-הכנסת מקסים לוי, וגם לו היו תכניות בממשלה הקודמת בהיקף של מיליארד וחצי שקל.

י' בן-שלום: אין ספק, שמה שאני מציג כרגע, כמנכ"ל מקצועי של המשרד, אלה הצרכים האמיתיים כדי לשמר את הקיים.

י' בן-שלום: לגבי תכניות ארוכות טווח, אם הממשלה תטיל עלינו, נעשה זאת, וזה לא פחות משני מיליארדי שקל.

ד' אלטשולר: אבל, הקיים מעוות.

ד' אלטשולר: יש 47% השתתפות משרד העבודה והרווחה בתקציב עיריית תל-אביב, וראש העיר סוגר את הברז.

ד' אלטשולר: כלומר, הבסיס מעוות.

י' בן-שלום: השר דיבר על זה.

י' בן-שלום: נכון.

דוד טל: על זה בוכה הנביא.

י' בן-שלום: עתה, ברצוני להבהיר שלושה דברים, כי יש כמה אמיתות שחברי-הכנסת צריכים לדעת.

י' בן-שלום: ראשית, לגבי מוסדות ציבור, יש ילדים גם באוכלוסיה החרדית, שיש להם מבחני הכנסה, ומשרד העבודה והרווחה מזה עשרים שנה נותן להם השתתפות של סכום של 450 שקל לחודש לפי מבחני הכנסה.

אילן גילאון: תדבר על תמיכה במוסדות חרדיים, שכן על זה שאלתי.

דוד טל: אם הוא יסיים ולא תקבל תשובה, אאפשר לך לומר את דבריך.

דוד טל: י' בן-שלום: אני עונה.

דוד טל: המערכת המקצועית של משרד העבודה והרווחה עובדת ברמה מקצועית בלבד.

דוד טל: אני אומר שוב, ששר העבודה והרווחה מקפיד לתת הנחיות לעבוד מקצועית.

דוד טל: יש 10,500 ילדים שיש להם מבחני הכנסה, ונכון שהם חרדים, שמקבלים השתתפות.

דוד טל: יתירה מזאת, כאשר מבקר המדינה בדק את נושא כפל התמיכות, הוא מצא בטעות ובתום-לב 37 ילדים שהיו בכפל תמיכות.

אילן גילאון: אדוני מדבר על מה שהילדים מקבלים.

י' בן-שלום: כן.

אילן גילאון: אני מדבר על מה שהמוסדות מקבלים.

דוד טל: אם לא תקבל תשובה, תדבר שוב.

י' בן-שלום: אלה ילדים שנמצאים במוסדות ציבור, כאשר המוסד הוא מוסד שמקבל עבור הילדים.

י' בן-שלום: יותר מזה - אני מכיר מוסדות, למשל בבני-ברק ויושבת פה מנהלת המחלקה, שמחזיקים ילדים לא חרדים.

י' בן-שלום: כלומר, הוא לוקח ילדים משכונות מצוקה, שם אותם במוסד שנחשב כאילו חרדי, ולנו יש עניין שהוא יהיה שם.

ש' מסלאוי: וזאת, מפני שעם הזמן הם הופכים להיות חרדים.

י' בן-שלום: אני לא יודע.

י' בן-שלום: מדובר על נוער מנותק חרדי.

י' בן-שלום: הם לא ברחובות.

י' בן-שלום: עדיף שיהיו חרדים ושלא יהיו ברחובות.

דוד טל: אני מבין, שמה שלא יעשו לא יהיה טוב.

דוד טל: אם מטפלים בהם - זה לא טוב, ואם לא מטפלים בהם - זה גם לא טוב.

י' בן-שלום: לגבי נוער מנותק חרדי, אני רוצה להגיד את הדבר הבא: אנו יזמנו פרוייקט, לאחר שעשינו סקר שבקרב הנוער החרדי יש נוער מנותק ששירותי הרווחה במדינת ישראל לא טיפלו בו והזניחו אותו משתי סיבות: ראשית - לא היתה נגישות למיגזר הזה, ושנית - המיגזר הזה לא רצה לפתוח את עצמו לעובדות סוציאליות שבאות חשופות ולזה שיגידו "לבני יש בעיה של התעללות".

י' בן-שלום: אני מודיע לך, בצורה הכי אחראית, שבסיור שעשיתי אישית גיליתי נערים ונערות מהמיגזר החרדי שסובלים מהתעללות מינית ומהתעללות במשפחות ואיש לא טיפל בהם.

י' בן-שלום: לכן, יזמנו פרוייקט שאומר את הדבר הבא: שירותי הרווחה של משרד העבודה והרווחה יפרסמו מיכרז, על מנת להגיע לאותם נערים ולתת להם את אותו טיפול שמקבלים בהוסטלים נערים אחרים.

י' בן-שלום: התקציב הזה הוא תקציב מינימום של עשרה מליון שקל מתוך 400 מליון שקל שנותנים לילדים ונוער במדינת ישראל.

י' בן-שלום: מה שעשינו הוא ללכת ולגלות בתוך מקומות כמו כיכר-ציון ואחרים.

י' בן-שלום: עובדים מקצועיים של המשרד, חילוניים לחלוטין, הלכו למקומות האלה והזדעזעו מכיון שהתופעה לא היתה מוכרת.

י' בן-שלום: הצעתי ליושב-ראש הוועדה היא לקחת את חברי-הכנסת לסיור באותם מקומות.

י' בן-שלום: אלה ילדים ונוער שלא מקבלים תמיכה משום מקום: לא ממשרד החינוך, לא ממשרד- - -

אליהו ישי: אבל, עצם העובדה שהם חרדים - אסור לטפל בהם במדינת ישראל.

אילן גילאון: לא.

אילן גילאון: אני חשבתי, שנוער במצוקה הוא נוער במצוקה.

אליהו ישי: כל פעם יש את הכותרת מחדש על ילדים חרדים.

אילן גילאון: לא, זו לא הכותרת.

רן כהן: חלילה.

רן כהן: הם צריכים להיות כמו הילדים הרגילים.

אילן גילאון: לא אמרתי את זה, ולא אמרתי שאין צורך.

אליהו ישי: ניתן להם טיפול ברמה המקצועית באוכלוסיה כזו או אחרת.

אילן גילאון: אני רוצה לדעת בפרופורציה כמה יש פה וכמה יש שם.

אליהו ישי: אנו נחליט באיזו אוכלוסיה זקוקה לטיפול.

דוד טל: עשרה מליון שקל מתוך 400 מליון שקל הם 2.5%, כאשר משקלם בציבור הוא 15%.

י' בן-שלום: אתן לך את הפרופורציה.

אילן גילאון: כל מספר אפשר להכפיל בשניים ולחלק ברגליים.

אילן גילאון: אני מכיר את הדברים האלה.

אילן גילאון: אני לא עשיתי שום אבחנה בין אנשים.

דוד טל: אבל, חבר-הכנסת גילאון, הוא נתן לך נתון מספרי.

אילן גילאון: לא ידעתי שנוער במצוקה חרדי צריך טיפול גלאט-כשר.

אילן גילאון: למדתי משהו חדש.

י' בן-שלום: לא.

אילן גילאון: ידעתי, שבכל אחד מטפלים בצורה דיפרנציאלית, ויש לנו את משרד העבודה והרווחה.

אילן גילאון: אם הוא מקים יחידות כאלה - טוב, אני יודע את המגמה לפיה מדובר גם על הקמת קופות-חולים, בתי-חולים וכו'.

י' בן-שלום: חבר-הכנסת אילן גילאון, משרד העבודה והרווחה לא הקים יחידה נפרדת.

י' בן-שלום: זה מטופל במסגרת היחידות הקיימות.

אילן גילאון: משום שאמרתי שאני עכשיו רוצה לעזור לשר, מה שחשוב לי, לא אמשיך לומר דברים לגבי מה שאני באמת יודע לגבי הקמת היחידה הזאת.

י' בן-שלום: אבל, הוא לא הקים.

י' בן-שלום: אין יחידה נפרדת.

אילן גילאון: עתה, תענה לי לגבי הבלניות.

אילן גילאון: האם זה נכון?

י' בן-שלום: אני רוצה להתעקש ולהגיד, כדי שזה יירשם בפרוטוקול, שמשרד העבודה והרווחה לא הקים יחידה נפרדת לנוער מנותק חרדי, אלא מטפל בהם בשיטות טיפול במסגרת היחידות הקיימות, קרי: רשות חסות הנוער, והשירות לנוער וצעירים.

י' בן-שלום: כל מידע אחר הוא לא נכון.

י' בן-שלום: דרך אגב, יושבת פה מנהלת המחלקה בנצרת.

י' בן-שלום: ראינו, שגם נוער ערבי בנצרת צריך טיפול מיוחד.

י' בן-שלום: הקמנו שם פרוייקטים מיוחדים, ויחד עם מנהלת המחלקה עושים עבודה נפלאה בשיטות מיוחדות שאינן מתאימות למיגזרים אחרים, והשקענו בזה הרבה מליוני שקלים בשיטות אחרות.

י' בן-שלום: זה בדיוק אותו דבר.

אליהו ישי: אני מודיע פה, שגם בעתיד, אם אני אראה אוכלוסיות של ערבים, חרדים או עולים שלא נפתחים ללשכות הרווחה ויצטרכו פרוייקטים מיוחדים- - -

אילן גילאון: בבקשה, אל תלמדו אותי את מה שאני כבר יודע.

אילן גילאון: אני יודע מה שאלתי.

אילן גילאון: לא אמרתי שלא צריך להיות טיפול בכל אוכלוסיה בנפרד.

אילן גילאון: שאלתי לגבי משהו מאד מנגנוני, ואתם יודעים בדיוק למה התכוונתי.

דוד טל: חבר-הכנסת גילאון, אתה מקבל תשובה.

דוד טל: תן לו לסיים את דבריו.

אילן גילאון: זו פעם שניה שהוא עונה לי באותה צורה.

אילן גילאון: זו לא תשובה ממין העניין, כי אותי לא צריך ללמד שילד בן שבע הוא ילד שבע - אני יודע את זה - אם הוא חרדי או ערבי.

דוד טל: לא.

דוד טל: זה בגלל ששמת את הדגש על ילדים חרדים.

אילן גילאון: מה שאני חושש הוא, שהשר לא מבין את זה.

דוד טל: אם היית מדבר על אזרחי מדינת ישראל בלי לעשות את ההגדרה "חרדי, ערבי, נוצרי או יהודי, חילוני או דתי", זה היה אחרת.

אילן גילאון: בסעיפי התקציב זה מופיע בחלוקה.

דוד טל: אבל, אתה שומע הצהרה חד-משמעית וברורה של מנכ"ל המשרד.

אילן גילאון: אני 'מבסוט' מכך שטעיתי לאורך כל הדרך, ואתם בסדר.

י' בן-שלום: חבר-הכנסת גילאון, אני מזמין את עצמי לבוא אליך עם הספר ולהסביר לך את כל המנגנון הזה.

אילן גילאון: ראיתי גם השקופיות, וחשבתי שאני עכשיו בנורבגיה.

אילן גילאון: אל תביא לי ספר.

אילן גילאון: אדוני יודע, שאני דיסלקטי וקשה לי לקרוא בספר.

י' בן-שלום: קורסים בלניות - זה נכון, שבשלוש השנים האחרונות מאז שהגיע שר העבודה והרווחה הוא נתן הנחיה שהקורסים להכשרה מקצועית שלנו בהיקף של 230 מליון שקל יכללו גם קורסים למיגזר החרדי בשני היבטים: היבט אחד - קורסים רגילים כלליים של הי-טק, והיבט שני - בלניות ושוחטים.

אילן גילאון: האם לגבי בלניות זה 400 שעות או לא?

י' פרחי: אין בלניות.

י' בן-שלום: יש קורס אחד, למיטב ידיעתי - ואינני רוצה להגיד שאין - לפיקוח על מיקוואות, וזה בהחלט כן לגיטימי.

י' פרחי: לא בשנתיים האחרונות.

י' בן-שלום: אבל, זה היה.

י' בן-שלום: יוסי פרחי, אני מבקש לדבר דברים מדוייקים.

מיקי לוי: אם זה יהיה היום, מה קרה?

אילן גילאון: אדבר איך שאני רוצה.

דוד טל: חבר-הכנסת מקסים לוי, יש פה את תשובת המנכ"ל.

אילן גילאון: אני שואל שאלה, והם נותנים לי תשובה אחרת.

דוד טל: זאת התשובה.

דוד טל: התשובה ברורה: היה או לא היה, יש או אין, וזה הכל.

י' בן-שלום: חבר-הכנסת אילן גילאון צודק.

י' בן-שלום: אני מבקש לתת בוועדה רק נתונים מדוייקים.

י' בן-שלום: אני מבקש זאת גם מאנשי המשרד.

י' בן-שלום: יש קורסים כאלה.

י' פרחי: יגאל בן-שלום, נתון מדוייק הוא: אין.

י' פרחי: אני אומר שאין - אז אין.

י' בן-שלום: יוסי פרחי, בבקשה אל תפריע לי.

י' פרחי: לפני שלוש שנים היו שבעה קורסים, ובשנתיים האחרונות אין אף קורס בלניות.

י' בן-שלום: חבר-הכנסת גילאון, אלה העובדות: יש ויהיו.

י' בן-שלום: מבחינת הפרופורציה, אני רוצה להגיד שיש סכום של עשרה מליון שקל בערך מתקציב של 200 מליון שקל שהולך לקורסים לחרדים במקצועות תורניים.

י' בן-שלום: לגבי יחידות סיוע - אתה צודק.

י' בן-שלום: אנו מטפלים בזה.

מיקי לוי: היושב-ראש, אנשים באו לכאן מבאר-שבע, ואולי תיתן להם לדבר.

דוד טל: אני, אישית, מוכן לשבת גם לאחר מכן, אך יש לחברי-הכנסת שאלות שהם רוצים תשובות עליהן.

י' פריינטה: חשוב, שהשר ישמע אותנו.

י' פריינטה: השר קיבל שבעה-עשר מנדטים גם מבאר-שבע.

י' פריינטה: אני מאלה שהצבעתי לו.

י' פריינטה: תן לי להתבטא.

י' פריינטה: אם כך, בשביל מה הזמנתם אותי?

י' פריינטה: האם זה כדי לשמוע אותך?

י' פריינטה: הוזמנתי, כדי שישמעו אותי.

דוד טל: אדוני, זה לא משנה.

דוד טל: כרגע, אנו בוועדת העבודה של הכנסת, וזו ועדה פרלמנטרית של כל הסיעות בכנסת.

דוד טל: אדוני השר, בבקשה.

אליהו ישי: ידידי היושב-ראש, גם אני באמת לא רוצה לקנטר.

אליהו ישי: למרות שחבר-הכנסת אילן גילאון שהוא לא רוצה לקנטר, הוא כן קינטר.

אליהו ישי: הוא נתן לנו סיפור של בית-הספר, שהסיפור אגב מאד מעניין אותי מחדש כל פעם.

אליהו ישי: אין לי התנגדות שתחזור על זה גם בפעם השלישית ובפעם הרביעית.

אילן גילאון: אדוני, יש לי עוד סיפור.

אילן גילאון: השר ביקש שאחזור על הסיפור.

אליהו ישי: אני לא הפרעתי לך - נכון?

דוד טל: חבר-הכנסת אילן גילאון, די.

דוד טל: הוא אמר: בפעם השלישית ובפעם הרביעית - בישיבה הבאה - ולא היום.

אליהו ישי: דומני, שבית-הספר משם הגעת לא לימדו כנראה, כמו שבכל בתי-הספר לא מלמדים, את דרכי הפעולה של הממשלה: הממשלה, השרים וחברי ממשלה וסדרי עדיפויות.

אליהו ישי: א' גילאון: האם אדוני למד בבתי-ספר שלימדו אותו את דרכי הממשלה?

אליהו ישי: למה אתה מפריע לי בפעם השניה?

אליהו ישי: אינך רוצה להפריע לי פעם שניה.

אילן גילאון: למה אתה פוגע בבית-הספר שלי?

אילן גילאון: למדתי בבית-ספר בשכונת מצוקה.

דוד טל: חבר-הכנסת אילן גילאון, איפשרתי לך לדבר ולא נתתי לאחרים להפריע לך.

אילן גילאון: אני לא העלבתי את אדוני.

אליהו ישי: לא נעלבתי מהסיפור.

אילן גילאון: בתאי מבית-הספר אשטרום באשדוד.

דוד טל: חבר-הכנסת גילאון, הגנתי עליך כחבר ועדת העבודה והרווחה, ואני חייב להגן גם על השר.

אילן גילאון: הרבה אנשים מצביעים לש"ס מבתי-הספר האלה.

אליהו ישי: נהניתי מהסיפור, ולא נעלבתי.

אליהו ישי: אני רק אומר לך, שכחבר-כנסת חדש למדתי בהמשך הדרך הרבה דברים.

אליהו ישי: אני מעריך, מקווה ורוצה להאמין שמטרתך היא אכן לא לקנטר, אלא לשאול לעניין וגם ללמוד את הבעיות באמת.

אליהו ישי: לכן, כאשר מנכ"ל המשרד הציע לך שהוא מוכן לבוא אליך ולהסביר לך את הדברים, הייתי מצפה שתשמח לקיים את הפגישה, וכך תלמד את הדברים מאד מקרוב ותבין היטב שיש מצוקות, יש גידול במצוקות, באבטלה ובתוספת של עולים.

אליהו ישי: שר העבודה לא יכול להדפיס כסף, אלא עליו להביא זאת לממשלה והממשלה קובעת סדרי עדיפויות.

אליהו ישי: אני מאד מקווה, שחלק מהחברים שלך שיושבים בתוך הממשלה יהיו שותפים למצוקות הללו.

אליהו ישי: אם תבוא ותאמר: "אתם שבעה-עשר מנדטים - נחלת הרווחה, בעיות האבטלה, המצוקות והבריאות שייכים אך ורק לתנועת ש"ס" - כך לא נפתור בעיות.

אליהו ישי: חבר-הכנסת אילן גילאון, אם אתה באמת רוצה לסייע לשכבות החלשות, אני מציע פה וקורא לך להתעלות מעל כל השיקולים הפוליטיים ומעל כל הפערים שיש בינינו בהשקפות האולם להירתם יחד לזה --

דוד טל: הוא הצהיר על זה.

דוד טל: שר העבודה והרווחה א' ישי: --באמת ולא על מנת לעשות כותרות.

דוד טל: גם אני מוכן להפגש איתך.

דוד טל: תבוא למשרד עם המנכ"ל, ונסביר לך אחד לאחד את כל הדברים, ותראה כמה דברים אפשר לעשות יחד.

דוד טל: למשל: חוק סל רווחה - בוא ונעביר אותו יחד: ש"ס ומר"צ.

דוד טל: אל תפריע לי.

דוד טל: אני לא הפרעתי לך.

אילן גילאון: קראת לי.

אילן גילאון: האם אדוני הצביע בעד קריאה ראשונה על התקציב?

אליהו ישי: גם אתה.

אילן גילאון: אני לא הצבעתי.

אליהו ישי: רק כמה ח"כים שלך והחברים שלך בממשלה.

דוד טל: חבר-הכנסת אילן גילאון, לנו יש פריבילגיה.

דוד טל: אתה לא הצבעת, ואני לא הצבעתי.

דוד טל: אבל, הסיעה שלך הצביעה, והסיעה שלי הצביעה.

אליהו ישי: עם כל הכבוד, לא הצבעתם נגד.

אליהו ישי: לפחות בואו ולא 'נעבוד' על אנשים שיושבים סביבנו פה.

אליהו ישי: אם ש"ס ומר"צ ביחד לא יצביעו בעד תקציב כזה, תקציב כזה לא יעבור.

דוד טל: זה נכון.

אליהו ישי: אני מצפה ממך לא רק לשתף פעולה, ואני מוכן לפני כולם לומר את הדברים האלה: לתאם עם השרים ועם ח"כים אחד לאחד את כל ספרי התקציב בסדרי עדיפויות וגם בחוקים: ילדים בסיכון, סל רווחה.

אליהו ישי: אני מודיע לך היום: אנו נעשה הצעת חוק ממשלתית, ואם היא לא תעבור כהצעת חוק ממשלתית - וחבר-הכנסת דוד טל הוא יושב-ראש הוועדה - אני אכין לכם הצעת חוק פרטית של הממשלה שתרוץ גם בערוץ של הצעת חוק פרטית, ואז אני מאמין שגם חברי-הכנסת תמר גוז'נסקי ועמיר פרץ ואחרים יצטרפו להצעת החוק הזו.

אליהו ישי: רבותי, פחות לדבר ויותר לעשות ולהעביר דברים.

אליהו ישי: אתה רואה שהאופוזיציה חלשה מאד.

אליהו ישי: אם אנו לא נהיה קואליציה משותפת, חזקה ופועלת למען השכבות החלשות - לא נצליח.

אליהו ישי: אתה רואה גם שהסיעות בקואליציה מצטרפות במקביל פה ושם גם בניגוד לתפיסת העולם שלהן.

אליהו ישי: כרגע, אין אופוזיציה חזקה.

אליהו ישי: אנו צריכים להיות קואליציה אמיצה שמבצעת דברים.

אליהו ישי: לכן, לא הייתי רוצה לרדת לפרטים ולשאלות שהשיבו עליהן.

אילן גילאון: סוסיי הם סוסיך.

אילן גילאון: שר העבודה והרווחה א' ישי: אתה לא חייב.

אילן גילאון: אתה לא תעשה את זה - אני אעשה זאת לבד.

אילן גילאון: אני אפעל בכוחי עד כמה שאני רק יכול למען הנושאים, כמו שעשיתי בעבר.

אילן גילאון: בקדנציה הקודמת ביטלנו גזירות רבות, וגם עכשיו ביטלנו את הפגיעה בקיצבאות הילדים.

אילן גילאון: נמשיך הלאה לפעול.

אילן גילאון: אני מודיע לך, שאם אתם יחד תירתמו, זה יהיה הרבה יותר טוב והרבה יותר מוצלח.

אילן גילאון: כשאתה בא ויש לך האשמה כלפי פקידי האוצר - אין לי שום האשמה כלפי שום פקידי אוצר.

אילן גילאון: טענותי הן על הממשלה שאני חבר בה, ואני מבקר את הממשלה.

אילן גילאון: סביב שולחן הממשלה, כשאני אמצא לנכון, אומר את דעתי גם על שר האוצר אבל גם על ראש הממשלה.

אילן גילאון: אין לי שום האשמה כלפי פקידי האוצר.

אילן גילאון: כשיש צרכים שהולכים וגדלים, כשיש גל עליה, כשהאבטלה גדלה וכשיש מצוקות רבות שבעבר לא טיפלנו בהן והיום אנו רוצים לטפל בהן - אי אפשר להדפיס כסף, ובטח חבר ממשלה לא יכול לעשות זאת.

אילן גילאון: זו מדיניות של ממשלה.

אילן גילאון: לכן, אני פועל ואפעל בתוך הממשלה בדרכים המקובלות.

אילן גילאון: לגבי שאלתך בענין הבורסה, הצהרתי לא פעם את דעתי בנושא הזה.

אילן גילאון: תקרא את מה שאני אומר.

אילן גילאון: לא אחזור על הצהרות שלי כל פעם בעקבות שאלה שעולה לכותרת.

אילן גילאון: דעתי היתה ברורה בנושא.

אילן גילאון: כשזה ישוב ויעמוד על הפרק, אני אומר שוב את דעתי.

אילן גילאון: אני מקווה מאד, שהוועדה הזו --

דוד טל: עוד מעט אסכם, אך אני רוצה שהשר יישב איתנו עוד עשר דקות כדי לשמוע שני נציגים נוספים.

דוד טל: --תהיה עניינית.

דוד טל: אני שומע שחבר-הכנסת אילן גילאון לא מתכוון לקנטר, אבל, לצערי, הוא עשה זאת בדבריו.

אילן גילאון: אדוני, זה נשאר במשפחה ואף אחד לא שומע.

אליהו ישי: הכל במשפחה של גלי-צה"ל, קול ישראל וערוץ 1 וערוץ 2.

אליהו ישי: גם בזה אני מסכים איתך.

י' פרייינטה: אני יורם פריינטה מבאר-שבע, יושב-ראש ועדי השכונות ויועץ לנושא הרווחה וסמים בעיריית באר-שבע.

י' פרייינטה: שמעתי פה על הקיצוצים, ואני שומע גם בבאר-שבע על הקיצוצים.

י' פרייינטה: ברצוני להגיד לך את מה שהתושבים רוצים להגיד, כי אני בא להגיד זאת בשמם.

י' פרייינטה: למעשה, היום, בבאר-שבע נסגרו מועדוניות, מקלטים ומועדונים של נערים ונערות במצוקה.

י' פרייינטה: גם הקטע של שיקום נגמלים מסמים לא מתפקד מחוסר תקציב.

י' פרייינטה: את תושבי השכונות לא מעניין הקיצוץ הארצי.

י' פרייינטה: אותם מעניין דבר אחד: מה קורה עם ילדים בסיכון ונערים ונערות בסיכון ובמצוקה?

י' פרייינטה: הדבר הכי חשוב, שעד היום לא שמעתי מאף שר, מאף חבר-כנסת ומשום ועדה, הוא שנוספו לאותן שכונות ולאותו משרד הרווחה בבאר-שבע אוכלוסיה חדשה של המשת"פים.

י' פרייינטה: בבאר-שבע נוספו הרבה מאד משפחות משת"פים, משפחות ברוכות ילדים עם מצוקות קשות מאד, שעדיין לא מצאו להן מסגרות: לא חינוכיות, לא מתנ"סים מתאימים, לא שפה מתאימה ולא שפה משותפת.

י' פרייינטה: האנשים האלה נמצאים ברחובות ומזיקים גם לאוכלוסיה הותיקה וגם לעצמם, ואין טיפול בתחום הזה.

י' פרייינטה: עם כל הכבוד לכולם, הנפגעים, מטופלי הרווחה - לא מעניין אותם הקיצוץ.

י' פרייינטה: אותם מעניין, שצריך לתת פתרון.

י' פרייינטה: אנו מוכנים לבוא מבאר-שבע, מירוחם ומכל מיני מקומות ולהתגייס איתכם למאבק משותף כדי שלא יהיה קיצוץ.

י' פרייינטה: אבל, אין לפגוע בנו מראש, בגלל שיש קיצוץ במערכת שלכם.

י' פרייינטה: אנו הנפגעים הראשונים, מראש, מהקיצוץ הזה.

ס' לזוביק: אני סילביה לזוביק מארגון "בזכות" והמרכז לזכויות אדם של אנשים עם מוגבלויות.

ס' לזוביק: ברצוני להסב את תשומת לב הוועדה לכך, שב- 1 בינואר 1999 נכנס לתוקף חוק שויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

ס' לזוביק: אתה, אדוני המנכ"ל, מינית ב- 5 במאי 1998 ועדה שהיתה אמורה להציג בפניך מסקנות ליישום החוק.

ס' לזוביק: החוק נכנס לתוקף לפני עשרה חודשים, והיו אמורים להתקין תקנות וזה לא קרה השנה.

ס' לזוביק: אתה קודם הערת הערה, שכנראה גם

ס' לזוביק: בשנת 2000 זה לא יקרה.

ס' לזוביק: אני רוצה לדעת האם הבנתי נכון ומה באמת עם יישום החוק.

י' בן-שלום: אין תקציב בשנת 2000.

ס' לזוביק: אבל, קודם אמרת:

ס' לזוביק: למועדוניות - זה לא בחוק ואז אתם לא מחוייבים.

ס' לזוביק: החוק הזה כן מחייב את המשרד להתקין תקנות ולהתחיל לישמו.

ס' לזוביק: רק לפני יומיים סיימנו את שביתת הנכים, ואנו פה נמצאים בפני בעיה נוספת גדולה מאד.

ס' לזוביק: מדובר באוכלוסיה גדולה מאד.

ס' לזוביק: האם אפשר לקבל התייחסות?

דוד טל: תהיה התייחסות.

דוד טל: תקבלי התייחסות ממנו באופן אישי - בסדר?

דוד טל: היות ועל השר לעזוב וברצוני להשתתף בישיבת הוועדה של חברת-הכנסת גוז'נסקי, אני מבקש לסיים.

דוד טל: ועדת העבודה והרווחה קוראת לראש הממשלה ולשר האוצר לבטל את הקיצוץ המיועד בתקציב משרד העבודה והרווחה בסך 72 מליון ש"ח ולהקצות 380 מליון ש"ח נוספים למשרד כדי לשמר את ההכרחי.

דוד טל: הגברת המודעות לבעיות חברתיות עם ההחמרה הממשית במצב האלימות והמצוקה בחברה מחייבות הגברה של התקציב.

דוד טל: לא יתכן לקצץ ללא יצירת סל שירותי רווחה שיחייב את המדינה במימון שירותי רווחה מכוח החוק, ולא יהיה פתרון לבעיות הרווחה שרק הולכות ומחמירות.

דוד טל: אם יש הסכמה, אני מודה לכם.

אילן גילאון: יש הסכמה.

דוד טל: ראו זאת כסיכום.

דוד טל: אני נועל את ישיבת הוועדה.

דוד טל: אני מודה לכולם.