ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 33, 1999-11-03 09:10

דוד טל: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה בנושא פיטורי עובדים במצפה-רמון.

דוד טל: האמת היא שבדרך חשבתי באיזה מילים אני אפתח ובאיזה מילים אני אשתמש כדי להסביר שהצינה שבלב מי שצריך לטפל בדברים הללו מקפיאה גם את הלב החם ביותר.

דוד טל: מצפה-רמון הוא אחד מכמה מקומות, מכמה מועצות, מכמה רשויות, שכניראה האבטלה תלך ותגדל בהן לצערנו.

דוד טל: כפי שאנחנו כבר יודעים שבקריית-מלאכי אחוז האבטלה יילך וייגבר, שהאבטלה בבית-ג'אן תיגבר, כפי שאתמול נודע לנו שגם באור-עקיבא יהיו קשיי תעסוקה.

דוד טל: היה אמור לעבור לאור-עקיבא מפעל גדול של מרכבי אוטובוסים.

דוד טל: מסתבר שהממשלה איננה מאפשרת לפתוח את המפעל וזה על פניו ייכרות את הענף הזה של מרכבי אוטובוסים.

דוד טל: אנחנו מדברים על מצפה-רמון שיש בה היום 213 דורשי עבודה, אבל אנחנו מדברים על אפשרות שאנשים נוספים יצטרכו לצאת ממעגל העבודה: מפרוייקטים יזומים, שמסתיימים בסוף השנה, כ90- או 100 איש ייעזבו את מקום עבודתם; 15 עובדים במפעל "חרסית"; גם 60 תופרות "במתפרת רמון" יצטרכו כניראה לעזוב את עבודתן בסוף השנה ולצאת מחוץ למעגל העבודה; ועל-פי הסכם ההבראה עם משרד הפנים עוד 30 עובדים יצטרכו לעזוב.

דוד טל: השאלה היא מדוע מצפה-רמון, עיירה שנמצאת בדרום, בתנאים לא רגילים, לא יכולה לשמור ואפילו לקבל יותר מקומות תעסוקה.

דוד טל: למה למשל אי אפשר שמפעלים באיזורים מרוחקים יקבלו העדפה, כפי שהיה פעם נהוג?

דוד טל: מאז שנכנסה חובת המיכרזים כניראה היא גם גילחה באותה הזדמנות את הסיכוי למצפה-רמון ולמפעלים שנמצאים במצפה-רמון לקבל עבודות ממשרדים ממשלתיים, כמו משרד הביטחון.

דוד טל: כשהייתי נער אני זוכר שהיו ערים כמו קריית-שמונה, עיירות פיתוח, שגם אם הצעת המחיר שלהן היתה גבוהה ב15%- מהמתחרים הן היו זוכות.

דוד טל: הן עמדו בראש סולם העדיפות.

דוד טל: אני חושב שיהיה נכון שכל ישובי חבל העימות ובוודאי עיירות הפיתוח בדרום ייקבלו עדיפות שכזאת.

דוד טל: צר לי שהדברים האלה לא נעשים.

דוד טל: אנחנו מגיעים למצב שהכל נבחן דרך השורה האחרונה, דרך החור של הגרוש, כמה כסף זה יביא או כמה זה לא יביא.

דוד טל: שמעתי עכשיו מפי ראש המועצה שכל התוכניות להקמת בית-מלון במצפה-רמון בעצם מאושרות וגמורות ורק כפסע עד האישור הסופי כדי להתחיל בעבודות לבניית בית-המלון.

דוד טל: אבל משום שמנכ"ל משרד התיירות לא רוצה לשבת עם מנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל (ממ"י) אז כל העניין הופך להיות למאוד מאוד מימי וזה מתמוסס.

דוד טל: אם היה סיכוי פעם שתהיה תיירות מסויימת במצפה-רמון אז גם את הדבר הזה בעצם מונעים, מכל מיני שיקולים.

דוד טל: האמת היא שהשיקולים לא ברורים לי.

דוד טל: אולי זה נובע מכך שמנכ"ל משרד התיירות מגיע מהאוצר.

דוד טל: את תפיסת העולם של פקידי האוצר אנחנו מכירים, לא צריך כל-כך להתרשם מזה.

דוד טל: אני חושב שאנחנו כחברי כנסת חייבים להפעיל את הלחץ הגדול ביותר האפשרי על כל הגופים הרלוונטיים כדי שמצפה-רמון לא תיכנס לקטגוריה של רשויות שאחוזי האבטלה בהן הוכפלו.

דוד טל: אם היום אחוז האבטלה במצפה-רמון עומד על קצת מעל ל8%-, בעקבות הנתונים שכרגע מסרתי המספר יוכפל בזמן הקרוב ביותר.

דוד טל: בתוך 4-3 חודשים הם יכולים להכפיל את אחוז המובטלים.

דוד טל: אני בהחלט, כפי שאמרתי, בעד מתן עדיפות במיכרזים ממשלתיים.

דוד טל: לגבי מענקי איזון - זה עניין שאני לא בקיא בו אבל יש מקום לבחון גם את הדברים הללו.

דוד טל: אם את אלה לא אז לפחות מי שחוצב שם ועובד שם, מרוויח ומשתכר, וכל מיני קבלנים אחרים שבאים מבחוץ, אז עליהם אולי אפשר להשית מיסים קצת יותר גבוהים כדי שבצורה כזאת או אחרת ייתנו למצפה-רמון להמשיך ולהתקיים.

דוד טל: עמיתי, חבר הכנסת מקסים לוי, ביקש להעלות את הנושא הזה לסדר היום ואני כאמור מכבד את רצונו.

דוד טל: אאפשר לו לומר כמה דברים לפני שניתן לנוכחים לומר את דברם.

דוד טל: בבקשה.

מקסים לוי: הצעתי את ההצעה לסדר אחרי ששוחחתי על הנושא הזה עם ראש הממשלה.

מקסים לוי: לא יצא כלום משיחתנו ולכן האטימות הזאת הובאה כהצעה לסדר היום במליאת הכנסת.

מקסים לוי: מצפה-רמון הוא מקום שאפילו אלוהים שכח אותו כמדומני.

מקסים לוי: כל ממשלות ישראל לא עשו דבר.

מקסים לוי: כשאתה מגיע למצפה-רמון אתה שואל את עצמך איך בשנות ה50- העבירו את האנשים לגור שם?

מקסים לוי: אתה שואל את עצמך האם כל ממשלות ישראל אוטומות למצב של פיתוח, של דברים אלמנטריים כלשהם כדי להביא את העיירה הזאת בסופו של דבר לידי צמיחה מסויימת, או לתת אפילו פיצוי על חטאי שנות ה50- ולהתחיל לבנות עכשיו בשנת 2000?

מקסים לוי: כשאתה רואה את זה אתה מתפלא על האטימות של משרדי הממשלה כלפי מצפה-רמון.

מקסים לוי: ביקרתי שם מספר לא מועט של פעמים וראיתי את השכונות ואת הבעייתיות.

מקסים לוי: עליתי שם לקומה שנייה של בית וביקרתי אדם מסכן ושיכור, שהבית שלו מלא סמרטוטים.

מקסים לוי: ראיתי בנייה מאוד רווייה ואנשים מסכנים ומיואשים.

מקסים לוי: ואתה רואה אחר-כך שמעסיקים אותם כמו שהעסיקו את אבי המנוח בשנות ה50-.

מקסים לוי: היו שולחים אותו לקרן קיימת לישראל לחפור גומות בבית-שאן.

מקסים לוי: היו מעסיקים את האנשים על-ידי עבודות יזומות.

מקסים לוי: וכך אותו דבר כאן.

מקסים לוי: בשנה שעברה היו עבודות יזומות של רשות שמורות הטבע וקרן קיימת לישראל.

מקסים לוי: היינו צריכים להילחם כדי שהם יקבלו את שכר המינימום, כדי שלא יפטרו אותם מעבודות יזומות.

מקסים לוי: וכאן מדברים על צמיחה ועל טכנולוגיה?

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, אני משוכנע שהבעיה היא לא רק בניית מלון או בית-הארחה או משהו מעין זה.

מקסים לוי: מצפה-רמון צריכה לעבור רביזיה.

מקסים לוי: אנחנו כחברי כנסת וכוועדה חשובה צריכים לתת דעתנו בכל תחומי החיים, לא רק בתעסוקה יזומה.

מקסים לוי: שר התעשיה והמסחר צריך להבין שמדובר בעיירה שצריכה לקבל מענקי ממשלה.

מקסים לוי: לא רק מענק איזון רגיל, כמו שנותנים לקריית-גת, או ליבנה, או לגן יבנה.

מקסים לוי: כאן צריכה להיות התחשבות כלשהי במה שקורה ברשות.

מקסים לוי: ראש המועצה הוא חדש.

מקסים לוי: קודמו הוחלף בגלל הבעיות החברתיות האלה.

מקסים לוי: אם לא נסייע לראש המועצה החדש ולמועצה הזאת, שמשתדלת בכל מאודה לנסות ולעשות כמה דברים חשובים למצפה-רמון, נחטיא את המטרה עוד פעם.

מקסים לוי: לכן ביקשתי את כינוס הוועדה כמה שיותר מהר, כדי לנסות להתמודד עם אותם דברים שדורש ראש המועצה, ובצדק.

מקסים לוי: הוא אומר: הקלות במיסים, הגדלת המענקים לתעשייה, עדיפות במיכרזים.

מקסים לוי: אמר היושב-ראש שחוק חובת המיכרזים הוא שהביא את האפלייה לעיירות הפיתוח.

מקסים לוי: לא יכול להיות שיזם שיבוא למצפה-רמון יצטרך להתמודד עם איזה חברה מוויאטנאם או חברה ירדנית שמעסיקה עובדים בשכר עבדים.

מקסים לוי: לכן צריכה להיות התחשבות מסויימת.

מקסים לוי: נדמה לי שהממשלה הזאת מחוייבת ליצור מפה מסויימת שתקדם את הסיוע לאיזור הזה של מצפה-רמון, ירוחם ודימונה.

דוד טל: עו"ד הולצמן, האם את יכולה לבשר לנו שהפרוייקט של משרד העבודה והרווחה ימשך גם בשנה הבאה?

בת-שבע הולצמן: אינני יודעת.

בת-שבע הולצמן: אני ממונה על יחסי עבודה ובאתי כמשקיפה.

דוד טל: אז אין נציג של משרד העבודה והרווחה?

גבי רובס: יש נציג של שירות התעסוקה.

גבי רובס: לאיזה פרוייקט אתה מתכוון?

גבי רובס: עבודות מיידיות?

גבי רובס: אני יודע שפרוייקט עבודות מיידיות יימשך עד סוף השנה.

גבי רובס: אין תקציב להמשיך אותו.

גבי רובס: רפרנט אגף התקציבים באוצר צריך להתייחס לזה.

עמיחי כץ: הורידו 50 מיליון שקל השנה מעבודות יזומות.

עמיחי כץ: אני מתכוון לשנת 1999.

תמר גוז'נסקי: שאלו על התקציב לשנת 2000.

אביגדור ליברמן: כבוד היושב-ראש, אני בהחלט חושב שהוועדה הזאת חייבת לקחת יוזמה ולא לחכות לטובות מאף אחד, לא ממשרד האוצר ולא מגורמי ממשלה.

אביגדור ליברמן: קודם כל יש מתכונת לטיפול בנושאים כאלו, בערים ובמועצות בנוסח מצפה-רמון, על-ידי ועדת מנכ"לים לטיפול נקודתי.

אביגדור ליברמן: להערכתי אנחנו חייבים לצאת בקריאה לממשלה להקים דחוף ועדת מנכ"לים לטיפול נקודתי, כי זה פטנט אפקטיבי.

מקסים לוי: יש ועדת מנכ"לים.

אביגדור ליברמן: אני חושב שלא.

גבי רובס: יש ועדת מנכ"לים לטיפול באבטלה.

אביגדור ליברמן: אבל לא לטיפול נקודתי במצפה-רמון.

מקסים לוי: הייתי אצל ראש הממשלה ואני יודע מה יש.

מקסים לוי: יש ועדת מנכ"לים.

מקסים לוי: לא האוטובוס הזה שלא עשה כלום.

אביגדור ליברמן: אני לא נסעתי באוטובוס.

אביגדור ליברמן: אני נסעתי בג'יפ.

מקסים לוי: מנכ"ל משרד ראש הממשלה מטפל בכמה נקודות ועיירות פיתוח ומסדר את מפת סדרי העדיפויות.

אביגדור ליברמן: אתה מדבר על ועדת מנכ"לים לאיזורי עדיפות לאומית.

אביגדור ליברמן: זה לא שייך לכאן.

אביגדור ליברמן: אלה שני דברים שונים.

דרור דבש: אני מסכים עם דבריו של חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

דוד טל: חבר הכנסת מקסים לוי, בואו נאפשר לחבר הכנסת ליברמן להציג את כל היריעה ונתווכח לאחר מכן.

אביגדור ליברמן: אני חושב שצריכה לקום ועדת מנכ"לים לפתור נקודתית את הבעיות של מצפה-רמון וכמו שאמר חבר הכנסת מקסים לוי לבחון בכלל מה טיבעה של הבעיה.

אביגדור ליברמן: האנשים האלה הם לא פושעים, הם לא הגיעו לשם על דעת עצמם.

אביגדור ליברמן: הם הגיעו כי הממשלה החליטה להקים שם ישוב, להפנות לשם אנשים.

אביגדור ליברמן: לכן האחריות חלה על הממשלה.

אביגדור ליברמן: הממשלה חייבת לבחון ולהגיד לישוב מה עתידו.

אביגדור ליברמן: אני חושב שאחד הפתרונות לישוב כמו מצפה-רמון זה תיירות, תיירות המדבר שהולכת ומתפתחת, טיולי ג'יפים וטרקטורונים.

אביגדור ליברמן: בשביל זה חייבים גם להפנות משאבים מתאימים.

אביגדור ליברמן: כשמתכנסת ועדת המנכ"לים, שמורכבת ממנכ"לים של משרדי ממשלה שונים ומומחים שונים, ומקבלת החלטה קולקטיבית, אחרי ניתוח, שמחייבת את כולם, אז יש לזה תוקף.

אביגדור ליברמן: זה נותן את ה-push.

דוד טל: אני רוצה לשאול אותך, כיוון שהיית מנכ"ל משרד ראש הממשלה, אנחנו שומעים פה חדשות לבקרים שמקימים עוד ועדה בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה ועוד ועדה ועוד ועדה.

דוד טל: האם יש לו זמן להתעסק עם כל הוועדות הללו או שהכל יהיה חאפ לאפ בסוף?

דוד טל: או שייחכה עד שנת 2003?

תמר גוז'נסקי: יש לו סגנים וסגני-סגנים.

אביגדור ליברמן: אל"ף, יש אפשרות.

אביגדור ליברמן: בי"ת, עם כמות העובדים שהוסיפו למנכ"ל משרד ראש הממשלה היה אפשר לפתור את האבטלה לא רק במצפה-רמון אלא גם בחצי מעיירות הפיתוח.

אביגדור ליברמן: אין שם חוסר בכוח-אדם.

אביגדור ליברמן: כשאתה מקים את זה בחסות משרד ראש הממשלה יש לזה גם חשיבות ואימפקט, אז מתייחסים לזה אחרת.

אביגדור ליברמן: יש דבר אחר שמטריד אותי.

אביגדור ליברמן: הם נהנים מפטור ממס הכנסה ואני מבין שלפי ההמלצות של השופט טל מבטלים להם את היתרון היחסי שיש להם במס הכנסה.

אביגדור ליברמן: ברגע שמבטלים את היתרון היחסי הזה במס הכנסה לדעתי עדיף שהממשלה גם תיקח אחריות, תיקח מפתח ותסגור את העיירה הזאת.

אביגדור ליברמן: אי אפשר הכל לחלק לפי קריטריונים.

אביגדור ליברמן: אני חושב שאגף התקציבים באוצר הוא הגורם הראשון לכך שיש בריחה מאחריות.

דוד טל: אגב, מה היה הטיעון של השופט טל?

דרור דבש: שיהיה שוויון בין העיירות השונות.

אביגדור ליברמן: החיים זה לא מתמטיקה.

אביגדור ליברמן: אי אפשר הכל לחלק לפי קריטריונים.

אביגדור ליברמן: צריך רק להמציא כמה נוסחאות, יש לנו בתי-משפט ואז נוותר על הכנסת ועל הממשלה.

אביגדור ליברמן: לא יכול להיות שלא יהיה פה שיקול דעת, לא לכנסת וגם לא לשרים.

אביגדור ליברמן: אי אפשר הכל לדחוף לקריטריונים.

אביגדור ליברמן: עם כל הכבוד לעיירות פיתוח, מקריית-גת עד תל-אביב זה 40-35 דקות נסיעה ואילו ממצפה-רמון עד קריית-גת זה 3.5 שעות נסיעה.

אביגדור ליברמן: אי אפשר להשוות, כאילו הכל אותו דבר.

אביגדור ליברמן: אני חושב שפה הקרב הראשון חייב להיות על מה שיש כבר, כי גם מה שיש, היתרון העיקרי שיש במצפה-רמון, גם את זה הולכים לקחת.

תמר גוז'נסקי: זה בהנחה שהעובדים שם בכלל מגיעים לסף המס.

אביגדור ליברמן: זה מתייחס בעיקר ליזמים ולמעסיקים.

אביגדור ליברמן: זה לא הבעיה של העובדים.

אביגדור ליברמן: הבעיה היא ליצור תמריץ למעסיקים או ליזמים לבוא לשם.

תמר גוז'נסקי: אני לא מתווכחת.

תמר גוז'נסקי: אני רק אומרת שרוב העובדים שם בטח לא משלמים מס.

אביגדור ליברמן: הדבר האחרון, אני מבקש שהוועדה תצא בקריאה מיידית, אני מניח שהיא תהיה פה אחד, על דעת כולם, קודם כל לשר התשתיות הלאומיות ולשר התיירות, שייצעקו קצת וייעשו סדר בבית.

דוד טל: האם מינהל מקרקעי ישראל עדיין שייך למשרד התשתיות הלאומיות?

אביגדור ליברמן: השייכות המיניסטריאלית שלו היא עדיין פורמלית במשרד התשתיות הלאומיות.

אביגדור ליברמן: הוא בדרך לעבור למשרד ראש הממשלה.

אביגדור ליברמן: צריך פשוט לתת הוראה לשבת מיידית ולהתחיל לגלגל את כל הסיפור הזה.

תמר גוז'נסקי: ברשות

תמר גוז'נסקי: כם, אני קודם כל רוצה לברר את הנתונים.

תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת מי יכול לתת לי תשובה.

תמר גוז'נסקי: נאמר פה שדורשי העבודה הם 216, ונאמר שהמפעלים שנסגרו לאחרונה פיטרו 170 עובדים.

תמר גוז'נסקי: זה לא מסתדר.

תמר גוז'נסקי: אם רק אלה שנסגרו לאחרונה פיטרו 170 עובדים אז איך הגיעו למספר של 216 דורשי עבודה?

תמר גוז'נסקי: דבר שני, אף פעם לא בודקים בסטטיסטיקה דורשי עבודה כאחוז מכוח העבודה.

תמר גוז'נסקי: אחוז מכוח העבודה קשור למובטלים.

תמר גוז'נסקי: זה לפי סקרים, סקרי כוח-אדם, ולא לפי מספר דורשי העבודה.

תמר גוז'נסקי: סקרי כוח-אדם כוללים בתוכם גם את המובטלים שכבר התייאשו מלהגיע ללישכה, משום שהם ניסו לחפש את זה בדרך אחרת.

תמר גוז'נסקי: הם לא נכללים ב216-.

תמר גוז'נסקי: לכן לבוא ולהגיד שמאחר ויש 216 אנשים הרשומים כדורשי עבודה, אני לא יודעת באיזה תאריך, אז יש 8% אבטלה?

תמר גוז'נסקי: נו, באמת, זה הרי מצחיק.

תמר גוז'נסקי: אני מבינה אם כך שכוח העבודה שם מונה בערך 2,700 אנשים ומתוכם בערך 2,500 עובדים.

תמר גוז'נסקי: איפה עובדים אותם 2,500 אנשים?

דני שטרית: זה לא 2,700.

דני שטרית: אולי 1,700.

דני שטרית: אני הכנתי את המסמך הזה ואני יכול לענות לך.

תמר גוז'נסקי: אני מתייחסת למספרים.

תמר גוז'נסקי: אם 216 זה 8% - - -

דני שטרית: זה נתון של שירות התעסוקה.

דני שטרית: אני לא יודע ממה הם גוזרים את הנתון הזה.

דני שטרית: גם אני מתנגד לנתון הזה.

תמר גוז'נסקי: חכה רגע.

תמר גוז'נסקי: אם 216 זה 8%, אתה יודע כמה זה 100%?

תמר גוז'נסקי: זה 2,700.

תמר גוז'נסקי: יוצא ש2,500- אנשים כן עובדים.

תמר גוז'נסקי: אז אולי מישהו יספר לי איפה עובדים 2,500 אנשים במצפה-רמון.

דני שטרית: בפועל יש 400 מובטלים במצפה-רמון.

חיים כץ: אז למה זה לא רשום?

דוד טל: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי שואלת איפה יש 2,500 עובדים.

דרור דבש: יש אנשים שלא באים ללשכת התעסוקה כבר.

דרור דבש: מה שיש פה זה נתונים על מי שבא היום ללישכה.

תמר גוז'נסקי: אני טוענת שהדיון שלנו מתקיים על סמך נייר שאין לו קשר למציאות.

תמר גוז'נסקי: כתוב פה כך: מעסיקים כלליים - 550.

תמר גוז'נסקי: ועוד כמה אחרים?

תמר גוז'נסקי: עוד 500?

תמר גוז'נסקי: אני לא יודעת.

תמר גוז'נסקי: יוצא שבערך 1,000 ומשהו אנשים עובדים.

תמר גוז'נסקי: אם 2,700 זה כוח העבודה אז יש לנו 1,700 שבעצם היו רוצים לעבוד ולא עובדים.

תמר גוז'נסקי: אני מבקשת להתייחס ברצינות לעובדה שהרבה מאוד אנשים שאין להם עבודה לא באים ללשכת העבודה כי אין לה מה להציע להם.

תמר גוז'נסקי: לא מגיעים להם דמי אבטלה או הבטחת הכנסה מסיבות שונות ולכן הם לא צריכים לבוא ללישכה.

תמר גוז'נסקי: אבל זה לא אומר שהם לא מובטלים.

תמר גוז'נסקי: הם מובטלים ועוד איך, הם מובטלים כרוניים.

תמר גוז'נסקי: הם מובטלים קשים.

תמר גוז'נסקי: הם מובטלים שחיים אולי כבר 20 שנים על קיצבאות עלובות כלשהן.

תמר גוז'נסקי: לכן המצב במצפה-רמון על פניו נראה לי פי 10 יותר חמור מהמספרים שהובאו פה.

דרור דבש: נכון, אנחנו איתך.

תמר גוז'נסקי: לכן אני מתפלאת על האנשים שבאים ממצפה-רמון ולא שמים את האמת על השולחן.

תמר גוז'נסקי: על הנייר הזה כתוב "מועצת פועלי מצפה-רמון" והנתון היחיד שמופיע הוא: 216 דורשי עבודה.

תמר גוז'נסקי: האם כך אתם מייצגים את פועלי מצפה-רמון?

משה דרעי: הוא מייצג קטע של עובדים בתור נציג ההסתדרות.

חיים כץ: אתה לא ציינת פה את "אורדן".

חיים כץ: הייתי רוצה לדעת כמה עובדים יש ב"אורדן".

חיים כץ: ב"אורדן" יכולה להיות בעיה בגלל הקיצוץ בתקציב הביטחון.

חיים כץ: זה לא מצויין פה.

דני שטרית: אני הכנתי את המסמך הזה וכל הנתונים שישנם פה אכן נכונים.

דני שטרית: הנתון של שירות התעסוקה, שהכנסתי למיסמך, הוא באחריות שירות התעסוקה.

דני שטרית: תאמיני לי שאני מתפלא כמוך.

דוד טל: תיכף נציג שירות התעסוקה ייתן לנו הסבר.

דני שטרית: דרך אגב, לא מצויין פה שבפרוייקטים למיניהם, כמו הקרן הקיימת לישראל ורשות הגנים הלאומיים, מועסקים עוד בערך 100 עובדים.

אביגדור ליברמן: זה לא מופיע בספר התקציב לשנת 2000.

דני שטרית: אנחנו הרצנו את עצמנו מוקדם בבוקר ממצפה-רמון והבאתי איתי עוד יושבי-ראש ועדים של מפעלים, שעוד נדבר עליהם בהמשך, מפעלים שבעתיד הקרוב מאוד אמורים לפטר מספר עובדים.

דני שטרית: אנחנו לא נדבר רק על הבעיה הקיימת אלא גם על הבעיה העתידית שלפיתחנו.

דני שטרית: בעניין הנתונים של שירות התעסוקה: הם מציינים 216 דורשי עבודה, כשאנחנו יודעים שבפועל צריך להוסיף עוד את 90-100 האנשים העובדים בפרוייקטים למיניהם.

דני שטרית: בכך הגענו כבר ל300- ומשהו.

חיים כץ: אז למה אתה לא כותב את זה?

חיים כץ: מה שכתוב, זוכרים.

דני שטרית: בגלל זה אני פה.

דוד טל: חבר הכנסת חיים כץ, הנייר הזה הוא לא תורה מסיני.

דני שטרית: הבאתי את הנייר הזה כדי לתת תמונה כללית.

דני שטרית: אם מישהו היה מבקש מסמך מדוייק - - -

דוד טל: כשנותנים לנו מסמכים בדרך כלל נוהגים להחמיר כלפי מעלה.

דוד טל: אתה משום מה המעטת כלפי מטה.

דני שטרית: לא למטה.

דני שטרית: במקום שתאמרו שמישהו בא ומציין את העובדות כפי שהן - - - אולי כשמר גבי רובס ידבר על שירות התעסוקה הוא יוכל להסביר למה אלה שמועסקים בפרוייקטים לא נכללים בנתון הזה של המובטלים.

דני שטרית: למעשה זו יוזמה ממשלתית להעסיק אותם באופן זמני.

גבי רובס: שירות התעסוקה לא מפרסם את שיעור הבלתי מועסקים או את נתוני האבטלה.

גבי רובס: שירות התעסוקה מפרסם בסך הכל את מספר דורשי העבודה - - -

תמר גוז'נסקי: מי המציא את המספר 8.3%?

גבי רובס: אסביר לך איך הוא הומצא.

גבי רובס: שירות התעסוקה מפרסם רק את הנתון של מי שבא בשעריו.

גבי רובס: אנחנו סופרים כמותית.

גבי רובס: אנחנו לא עוסקים בסטטיסטיקה.

גבי רובס: בשירות התעסוקה יש שני נתונים: 1) מספר דורשי העבודה שבאו בשעריו; 2) מספר האנשים שנקראים "אבטלה 6", זאת אומרת אנשים שהתייצבו פעם ולא מקבלים דמי אבטלה.

גבי רובס: אנחנו סופרים את מי שהתייצב לפחות פעמיים במשך שבועיים.

גבי רובס: אדם כזה נכנס למאגר.

חיים כץ: ואז אתה גם יודע כמה עובדים יש במצפה-רמון.

גבי רובס: אנחנו לא יודעים כמה עובדים יש במצפה-רמון.

תמר גוז'נסקי: הוא לא עוסק בסטטיסטיקה.

חיים כץ: אבל זה לא סטטיסטיקה.

חיים כץ: זה נתונים בפועל.

גבי רובס: אני לא יודע מה הוא כוח העבודה במצפה-רמון.

גבי רובס: כוח העבודה זה נתון סטטיסטי שאוספת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לפי המספרים שמשרד הפנים נותן.

גבי רובס: זה לא דבר מדוייק.

אביגדור ליברמן: לא הכינו שום מסמך.

גבי רובס: לגבי השאלה שלך, 8.3% מתייחס לאלה שנספרים לפחות פעמיים בין כוח העבודה.

תמר גוז'נסקי: מה זה כוח העבודה?

גבי רובס: זה נתון שאנחנו מקבלים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לגבי מספר האנשים שהם כוח העבודה.

תמר גוז'נסקי: מה כוח העבודה במצפה-רמון?

גבי רובס: אני לא יכול להגיד לך אותו כרגע.

תמר גוז'נסקי: אם זה 8.3% אז כוח העבודה הוא 2,500 איש.

תמר גוז'נסקי: חשבון למדנו בכיתה ב'.

דוד טל: מר גבי רובס, אם אתה מקבל את ההיגיון הזה, אז תגיד שאתה לא מקבל את הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

דוד טל: על-פי הנתונים הללו - - -

גבי רובס: אני רוצה לגמור את ההסבר שלי.

גבי רובס: לפי הנוסחה המתמטית חברת הכנסת גוז'נסקי צודקת.

גבי רובס: אבל מאחר ואמרתי שאנחנו מחלקים את האבטלה 6 למספר כוח העבודה, זה נותן את ה8.3%-.

גבי רובס: מספר המובטלים 6 נכון לחודש האחרון ( 6 זה כאלה שהתייצבו לפחות פעמיים ואז הם נספרים) הוא 139 אנשים.

גבי רובס: אם תחלקי 139 אנשים ל8.3%- תגיעי באמת לכוח העבודה שאת רוצה להגיע אליו, שגם הוא לא מספר מדוייק.

גבי רובס: אני אומר, זה מספר שהוא סטטיסטי היות שהנתונים הם מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

דרור דבש: המספרים פה הם רחוקים מהמציאות.

דרור דבש: אי אפשר לקבל אותם.

דרור דבש: אנשים במצפה-רמון נמצאים כבר שנים על שנים על שנים במצב של אבטלה.

דרור דבש: הם כבר לא הולכים ללישכת התעסוקה.

דרור דבש: אין במצפה-רמון שום פיתרון.

דרור דבש: הם כבר מאויישים.

דוד טל: יש פיתרון אבל לא נותנים אותו.

דרור דבש: תיכף אני אדבר גם על הפיתרונות.

דרור דבש: מצפה-רמון הוא ישוב נהדר.

דרור דבש: 99% מהאנשים שגרים בו אוהבים את המקום ורוצים להישאר בו.

דרור דבש: אבל עם הייחודיות שלו יש למצפה-רמון בעיה, המרחק.

דרור דבש: המרחק הזה מעמיס עליו עלויות בכל תחום.

דוד טל: האם הרכבת לא עוזרת לכם?

דרור דבש: אתן לכם דוגמא.

דרור דבש: אני נמצא בתוכנית הבראה ואמור להציג תקציב מאוזן.

דרור דבש: המועצה המקומית במצפה רמון, בניגוד לכל מקום אחר בארץ, מממנת בעלות של מעל מיליון ש"ח בשנה את האמבולנסים ואת שירותי הבריאות, שירותי מגן דוד אדום.

דרור דבש: אנחנו מחזיקים מצומת שיחור(?), כמעט מהערבה, ועד טללים את שירותי מגן דוד אדום.

דרור דבש: מצפה-רמון, הפילנתרופ של הנגב.

תמר גוז'נסקי: מה פתאום אתם מחזיקים את זה?

דוד טל: זה סידור שנעשה עם מישהו מקודמי.

דוד טל: מיליון שקל.

דוד טל: אני לא יכול להפסיק את השירות הזה כי אנשים מתים בגלל שהם במצפה-רמון.

דוד טל: האם אתה לא יכול לתבוע את השירות הזה מהרשויות האחרות?

דרור דבש: אני תובע והם לא עונים לי.

דרור דבש: אני אראה לך את המכתבים ששלחתי.

אביגדור ליברמן: בית-החולים הקרוב ביותר הוא סורוקה בבאר-שבע במרחק 3 שעות נסיעה.

דרור דבש: לא עונים לי למכתבים.

דרור דבש: עכשיו אני מגיע להסדר עם מגן דוד אדום, שהם יכנסו כדי שנוכל לפטר אנשים.

דרור דבש: אתם מבינים את האבסורד?

דרור דבש: אני אפטר אנשים במועצה כדי להקטין את הגרעון.

דרור דבש: אני אזרוק עוד כמעט 8 אנשים שעובדים היום במגן דוד אדום כמוקדנים ונהגי אמבולנסים כדי לעשות תקציב מאוזן בשביל משרד הפנים.

דרור דבש: הדברים הם אבסורדיים.

דרור דבש: אני בא למשרד הפנים ואומר לו שלמצפה-רמון יש בעיה מיוחדת.

דרור דבש: אני היום לפי התוכנית צריך לפטר 30 אנשים.

דרור דבש: לא שהשכר שלהם גבוה.

דרור דבש: זה פשוט בושה, אני לא האמנתי, אני לא בא מהתחום הפוליטי, כשראיתי איזה שכר מקבלים עובדי המועצה.

דרור דבש: 60% מהעובדים שלי קיבלו השלמת הכנסה.

דרור דבש: אמרתי לעצמי שאעלה אותם בדרגה, זה תרגיל, כי זה לא מעלה להם את השכר אבל מוציא אותם ממעגל הבושה.

דרור דבש: איך אפשר לבוא עם שכר כזה הביתה?

דרור דבש: עכשיו אני צריך לפטר את האנשים האלה.

חיים כץ: אתה מדבר על הצד הטוב, על אלה שעובדים.

חיים כץ: יש רבים שכלל לא עובדים.

דרור דבש: אנחנו מנסים ליצור, אנחנו מנסים למצוא כל מיני פתרונות בתחום התעסוקה.

דרור דבש: אני אומר עוד פעם, נסגרו במצפה-רמון עשרות מפעלים.

דרור דבש: למה אנשים מיואשים?

דרור דבש: כי באו יזמים, עשו טקסי פתיחה, תלו דגלים, באו השרים, עשו חגיגות - -

תמר גוז'נסקי: קיבלו הרבה מענקים.

דרור דבש: - - קיבלו מענקים ונעלמו, והשאירו את האנשים עם חובות, כי אנשים האמינו במעסיקים שלהם וכבר נוצרו ביניהם יחסים.

דרור דבש: אני מכיר את זה מקרוב.

דרור דבש: הייזמים נעלמו.

דרור דבש: אפילו מפעלים מבוססים, כמו מפעל "מקסימה", מפעל להפרדת אוויר שמייצר גזים עבור רפואה, עבור תעשיות כימיה, אבל בעיקר עבור משרד הביטחון, נסגרים.

דרור דבש: אני עבדתי בו במשך 20 שנה.

דרור דבש: המפעל הזה כתוצאה מעלויות ההובלה נמכר לאמריקאים, שלהם אין חשבון של ציונות והם העבירו אותו לרמת חובב.

דרור דבש: הם מקימים כרגע שלוחה במישור אדומים.

דרור דבש: הובטח לנו שכל העובדים ברמת חובב יהיו תושבי מצפה-רמון.

דרור דבש: אבל הנה מודעה שפורסמה ביום שישי: "דרוש פקיד טכני תושב באר-שבע".

דרור דבש: כבר היום עובדים שם 7-6 אנשים מבאר-שבע ותושבי מצפה-רמון עוברים לגור בבאר-שבע כי יותר קל להשיג עבודה.

דרור דבש: העסק הולך להתמוטט.

דרור דבש: המתפרה במצפה רמון מביאה את חומרי הגלם שלה מטירת הכרמל, ואחרי זה את המוצר המוגמר מוציאה לתל-אביב.

דרור דבש: היא לא יכולה להתחרות במפעל נתנייתי שמעסיק פועלות מנתניה.

חיים כץ: מחר היא תתחרה במתפרה מאירביד.

דרור דבש: מתפרת מצפה-רמון לא יכולה להתחרות במפעל מנתניה שמעסיק עובדים מנתניה בשל עלויות ההובלה הגבוהות.

דרור דבש: בסך הכל הפיתרונות במצפה-רמון הם פשוטים.

דרור דבש: הם לא בשמיים.

תמר גוז'נסקי: מה מצב האוכלוסיה?

תמר גוז'נסקי: האם יש גידול, נשירה?

דרור דבש: אנחנו בירידה של 1,500 איש ב5- השנים האחרונות, ירידה של 20%, כי פשוט אנשים רוצים לחיות, להתפרנס.

מקסים לוי: אני מציע הצעה לסדר, שוועדת העבודה והרווחה תיסע למצפה-רמון ותיראה את הדברים.

אביגדור ליברמן: אבל להבטיח שכל הפקידות הבכירה הרלוונטית תבוא לשם.

אביגדור ליברמן: כוונתי למנכ"ל משרד התיירות, מנכ"ל משרד העבודה והרווחה ואחרים.

תמר גוז'נסקי: הצחקתנו.

דוד טל: אני מקבל את מה שחבר הכנסת אביגדור ליברמן אמר.

דוד טל: אם הוועדה תבקר במצפה-רמון - - -

חיים כץ: יראו בעיניים את המצוקה.

דוד טל: אנחנו צריכים ללכת לשם עם אנשים שיכולים לתת פתרונות מיידיים.

דוד טל: הכוונה היא למנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל, מנכ"ל משרד התיירות, מנכ"ל משרד התעשיה והמסחר ונציג בכיר של האוצר.

דרור דבש: אגיד לכם איך אפשר, בלי שהמדינה תשקיע מי יודע מה כסף, לפתור את הבעיות.

דרור דבש: בכל מקום בעולם סביב אוצר טבע נוצרת תעשייה, נוצרים מקומות עבודה.

דרור דבש: אלוהים חנן אותנו באוצרות טבע: הן הנוף והמכתש, שזה מביא תיירות.

דרור דבש: אומר שר התיירות, אראה לכם סיכום מישיבה איתו, שאין תיירות בנגב.

דרור דבש: מינו מנכ"ל למשרד התיירות אבל במקום שייביאו איש תיירות שמבין תיירות שמו פקיד ממשרד האוצר והוא מונע מאיתנו לפתח בתי-מלון.

חיים כץ: עובדה שממנים חברים.

דרור דבש: למצפה-רמון יש אוצר טבע שקוראים לו שייש מצפה רמון, אבן גיר קשה.

דרור דבש: הפלשתינאים עושים מזה 13 מיליון דולר בשנה ייצוא, כל המפעלים בבית-לחם.

תמר גוז'נסקי: זה אותו סוג אבן?

דרור דבש: זאת אבן שלנו.

דרור דבש: "Jerusalem stone" זה אבן מצפה רמון.

דרור דבש: 7 ימים בשבוע, 24 שעות ביממה, נוסעות משאיות ממצפה רמון לבית-לחם ולחברון.

דרור דבש: הם קוראים לזה "Jerusalem stone" והם מייצאים את זה לארצות-הברית במיליונים.

דרור דבש: זה יוצר המון מקומות עבודה.

דרור דבש: ואני לא מדבר איתך על כך שאין לנו אפילו ארנונה מהעניין הזה.

דרור דבש: זה לא המקום להעלות את הבעיה הזאת.

דרור דבש: אני דורש ממינהל מקרקעי ישראל, אם אתם רוצים להוציא מיכרז על קרקעות, שבמיכרז יהיה כתוב שהמפעל יוקם במצפה-רמון.

דרור דבש: זה אוצר טבע שלנו.

דרור דבש: היום הפלשתינאים מרוויחים מזה.

דרור דבש: הכסף הולך לרשות הפלשתינאית.

מקסים לוי: כלומר המחצבה הזאת פעלה ללא מיכרז.

דרור דבש: לחברת "מ.מ.

דרור דבש: חרסית" יש הזמנה כרגע למפעל בעלות של 6 מיליון דולר, ל25- מקומות עבודה תוך חצי שנה במצפה-רמון.

דרור דבש: מינהל מקרקעי ישראל מתעקש לא לתת לה עתודות קרקע.

דרור דבש: בלי עתודות קרקע לא יבנו מפעל במצפה-רמון.

תמר גוז'נסקי: מה, גם בנגב כבר אין קרקע?

דרור דבש: זאת השאלה ששאלתי.

דרור דבש: זה מאוד הפליא אותי.

דרור דבש: אמרתי, אם בנגב אין קרקע אז מה יגידו בגוש דן?

נסים זאב: אם זה בשטח השיפוט של מצפה-רמון אז למה אתם נותנים להם לחצוב את האבן?

דרור דבש: כי זה שייך למינהל מקרקעי ישראל ולנו אין שום זכות לדבר על זה.

נסים זאב: זה מאוד מוזר בעיני.

נסים זאב: אתה אומר שזה שטח של מינהל מקרקעי ישראל.

נסים זאב: חצי מהקרקעות בירושלים הן בשטח של מינהל מקרקעי ישראל.

נסים זאב: אז מה, האם הרשות היא לא בעלים או חלק בעניין?

נסים זאב: האם הרשות לא שותפה לעניין, לגבי המיסים?

נסים זאב: לא יתכן שהתשובה שלילית.

תמר גוז'נסקי: היא יכולה להגיש בקשה מנומקת ב5- עותקים.

דרור דבש: הגשנו בקשות כמובן.

דרור דבש: אצלנו משלמים שקל וחצי בארנונה על הקרקע בעוד במקום אחר על אותה אדמה משלמים 19.90 שקל.

דרור דבש: רק מהפער הזה בארנונה אני יכול להעסיק במועצה אותם 30 איש שאני צריך לפטר.

דוד טל: אנחנו נאמץ את ההצעה שלך גם לגבי משרד התיירות ומינהל מקרקעי ישראל.

דוד טל: אם נעשה סיור אז זה יהיה רק אחרי שנבטיח - - -

תמר גוז'נסקי: צריך גם נציג של משרד הביטחון.

חיים כץ: אחרי שנקבל גם נתונים.

חיים כץ: מה שהם הביאו לנו זה לא נתונים.

דוד טל: תצא מתוך הנחה שהמצב העובדתי יהיה אף קשה שבעתיים.

חיים כץ: אז שזה יהיה רשום.

דרור דבש: אני רוצה לבקש משהו לגבי מה שחבר הכנסת ליברמן הציע.

דרור דבש: ישב אצלי נציג משרד ראש הממשלה, מר מוטי דור, ואמר לי במפורש: חבל לך על כל המאמצים.

דרור דבש: אתה צריך לדרוש טיפול של ועדת המנכ"לים לטיפול נקודתי במשרד ראש הממשלה.

דרור דבש: אם לא יהיה פיתרון נקודתי במצפה-רמון, שום דבר לא יתקדם.

דוד טל: נאמץ את זה.

דוד טל: אימצתי שתי הצעות של חבר הכנסת אביגדור ליברמן.

דוד טל: גם את ועדת המנכ"לים לטיפול נקודתי, וגם שאם אנחנו מסיירים שם יצטרפו לסיור אנשים רלוונטיים מהמשרדים השונים.

דוד טל: וברור, נאמץ את הצעתו של חבר הכנסת מקסים לוי, שהביקור יהיה בזמן הקרוב ביותר.

איוב קרא: למה שלא יהיו נציגי כל המשרדים הכלכליים הרלוונטיים?

דוד טל: דיברתי על זה: משרד התיירות, מינהל מקרקעי ישראל, משרד האוצר.

נסים זאב: אם כבר מדברים על טיפול בואו ניראה איך ניתן למנוע את הפסקת מה שהיה לפחות.

נסים זאב: דיברו על 50 מיליון ש"ח שהוקצו לעבודות יזומות.

נסים זאב: אפשר להעביר את 50 מיליון השקלים האלה לפיתוח במצפה-רמון.

דרור דבש: סליחה, זה 50 מיליון שקל ברמה הארצית.

דרור דבש: זה לא ברמה של מצפה-רמון.

נסים זאב: אז בחלק היחסי שמצפה-רמון קיבל.

נסים זאב: אני לא יודע על כמה מדובר.

עמיחי כץ: לא קיבלנו חומר מסודר על הישיבה הזאת ככה שאי אפשר להגיב באופן מדוייק.

דני שטרית: אולי מותר לדעת למה?

עמיחי כץ: זה נתקע במקום כלשהו אצלנו.

עמיחי כץ: ביקשתי חומר ולא העבירו לי.

דני שטרית: אפשר לחשוב כמה הזדמנויות יש לתושבים במצפה-רמון להיות סביב שולחן כזה והנה פקיד האוצר לא מביא נתונים.

דוד טל: האם ביקשת את החומר ולא הביאו לך?

עמיחי כץ: לא ביקשתי.

עמיחי כץ: לא העבירו לנו בכלל חומר על נושא הישיבה, מה יהיה בה.

עמיחי כץ: הכותרת היתה "מצפה רמון - אבטלה", לא יותר מזה.

דני שטרית: מה אתם צריכים?

דני שטרית: הרי אתם כל יום מתעסקים עם הרשויות האלה.

דוד טל: מר עמיחי כץ, כבר הערתי את תשומת ליבו של שר האוצר פעמיים - לא היה לי עניין אישי נגד פקיד כזה או אחר, לא נתתי לו שמות - שנציגי האוצר מגיעים לישיבות ללא נתונים.

דוד טל: אגב, לא רק בוועדה הזאת, נתקלתי בזה גם בוועדה אחרת.

דוד טל: אני אומר לך, ותעביר את זה הלאה מפני שזאת תהיה הפעם האחרונה, עד היום לא נקבתי בשם של נציג.

דוד טל: לא אמרתי עמי, לא אמרתי אפי ולא אמרתי שם אחר.

דוד טל: אבל אם להבא יווצר מצב שנציג האוצר יבוא לכאן לא מוכן ולא יעשה שיעורי בית, אני מודיע לך חד-משמעית, אני אעביר את התלונה הזאת בצירוף העתק ליושב-ראש הכנסת.

דוד טל: היתה שיחה של יושב-ראש הכנסת עם יושבי-ראש הוועדות בנושא הזה.

דוד טל: הוא רואה את זה בחומרה רבה, עד כדי סנקציות בכל מיני צורות, בכל מיני דרכים.

דוד טל: אני מבקש ממך, בכל הכבוד שאני רוחש לך, תעביר את הדברים הללו.

דוד טל: להבא אם נציג משרד האוצר לא יגיע עם נתונים אני פשוט אנקוב בשמו.

דוד טל: עד היום לא היה לי חשבון עם אף אחד בנושא הזה אבל ראיתי שזאת מגמה כלשהי.

דוד טל: אני רוצה להפסיק אותה.

דוד טל: אנא מכם, תגיעו עם שיעורי בית.

דוד טל: עכשיו, בבקשה, תאמר את מה שיש לך לומר.

עמיחי כץ: בנושא עבודות יזומות: יש תקציב למשרד העבודה והרווחה והוא פועל לפי סדר העדיפויות שלו.

עמיחי כץ: הוא יכול לחלק את זה כרצונו פחות או יותר ברחבי הארץ.

דוד טל: מה התקציב במשרד העבודה והרווחה בנושא עבודות יזומות בשנת 2000?

עמיחי כץ: אני לא יודע.

מקסים לוי: זאת המנגינה החדשה עכשיו, אדוני היושב-ראש, של פקידי האוצר, וזאת הנחיית שר האוצר, לומר שלכל משרד ממשלתי יש תקציב והוא יכול לפתור את הבעיה במסגרת תקציבו.

תמר גוז'נסקי: ההחלטה על עבודות יזומות היתה החלטת ממשלה, לא החלטה של ועדה.

תמר גוז'נסקי: מה הממשלה החליטה לגבי עבודות יזומות בשנת 2000?

תמר גוז'נסקי: האם יש או אין עבודות יזומות?

עמיחי כץ: יש לזה תקציב אבל אנחנו לא מחלקים את זה.

תמר גוז'נסקי: יש לזה תקציב?

תמר גוז'נסקי: תראה לי את הסעיף.

תמר גוז'נסקי: איפה זה מופיע?

עמיחי כץ: זה מופיע בסעיף 04, במשרד העבודה והרווחה בסעיף 04 23.

דוד טל: תיראה מה שקורה כאן.

דוד טל: חברי הוועדה אינם בקיאים כפי שאתם אמורים להיות בקיאים.

דוד טל: אתם אנשי המקצוע, שאנחנו מאוד מעריכים ומכבדים, צריכים להביא בפנינו נתונים.

דוד טל: אם אתם לא מביאים בפנינו נתונים שיקול הדעת שלנו עלול להיות מוטעה ותקלה תצא מתחת ידינו.

דוד טל: אתה אומר שיש סעיף תקציבי.

דוד טל: אם היית יכול לנקוב ולאמר שבמשרד העבודה והרווחה יש 100 מיליון, 200 מיליון או 300 מיליון שקל לעבודות יזומות, אז הייתי היום פונה למשרד העבודה והרווחה, לשר העבודה והרווחה, ועל-פי הנתון שהיית נותן לי הייתי מבקש ממנו להקצות כך וכך לפרוייקט הזה בשנה הבאה.

דוד טל: אבל כשאתה לא נותן לי את הנתון הזה אתה מונע ממני את האפשרות לפעול כמו שאני צריך לפעול.

עמיחי כץ: זה מופיע בסעיף 04 27: פעולות העסקה למצבים מיוחדים.

דוד טל: איזה סכום יש במשרד העבודה והרווחה?

עמיחי כץ: 22 מיליון ש"ח, כמו בשנה שעברה, לפני התוספת.

עמיחי כץ: לא שמעתי פה על בעיות ספציפיות שהיו עם משרד האוצר.

עמיחי כץ: שמעתי על בעיות עם שירות התעסוקה, שמעתי על בעיות עם משרד התעשיה והמסחר.

עמיחי כץ: משרד העבודה והרווחה לא פנו אלינו.

דרור דבש: סלח לי, הכל מתנקז אליכם.

דרור דבש: אסביר לך למה.

דרור דבש: כשמקצצים לי תקציב "עידוד 99", שמייצר מקורות תעסוקה, זה פקידי האוצר שמקצצים.

דרור דבש: ב"עידוד 99" הורידו לנו פרוייקטים לשנה הבאה.

דרור דבש: מדברים על תשתיות לתיירות: מצפה כוכבים, מינחת, אך אתם "אכלתם" את זה מהתקציב שלנו לשנה הבאה.

עמיחי כץ: אני נציג משרד העבודה והרווחה באגף התקציבים באוצר.

עמיחי כץ: אני לא עוסק בתיירות או בתעשייה ומסחר.

עמיחי כץ: לכן אני לא מרגיש שההערה הזאת מופנית אלי.

עמיחי כץ: וחוץ מזה לא אמרו לנו דברים ספציפיים לגבי הישיבה.

עמיחי כץ: אם היו אומרים לנו שידברו על עבודות יזומות אז היינו באים עם נתונים.

דוד טל: כשאני מדבר על אבטלה במצפה-רמון, הגיזרה היא כל-כך צרה.

דוד טל: אין כאן יריעה מאוד רחבה.

תמר גוז'נסקי: חוץ מזה המציאו את הטלפון.

עמיחי כץ: קיבלתי אתמול את ההזמנה לישיבה.

תמר גוז'נסקי: בשבוע שעבר קיבלתם.

עמיחי כץ: אני אברר את זה בתוך המשרד.

עמיחי כץ: אני קיבלתי את זה אתמול.

דוד טל: אני לא מקבל את דבריך.

דוד טל: אין לי שום דבר אישי נגדך אבל אני לא מקבל את זה.

דוד טל: אני מודיע לך, פעם הבאה כשיישב מולי נציג האוצר הוא יקבל את זה גם באופן אישי.

דוד טל: אני פשוט לא מסוגל להבין דבר כזה.

דוד טל: יש כאן התרשלות בעבודה של האוצר.

תמר גוז'נסקי: זאת התרשלות מכוונת.

תמר גוז'נסקי: זה חוזר על עצמו בכל דיון.

דוד טל: זה גרוע שבעתיים.

דוד טל: אולי נעלה את הנושא הזה מעל דוכן הכנסת.

דוד טל: זה לא יוסיף שום כבוד למשרד האוצר.

עמיחי כץ: אני מצפה פה לשאלות ספציפיות, שאני אוכל לענות עליהן.

תמר גוז'נסקי: כמה עובדים וכמה מובטלים יש במצפה-רמון?

עמיחי כץ: זה נתונים של שירות התעסוקה ומשרד האוצר לא עוסק בזה.

גבי רובס: אני רוצה להעיר הערה לגבי הנושא של עבודות יזומות.

גבי רובס: בפריסה ארצית זה משול לשמיכה קצרה שמתחתיה ישן אדם גבוה.

גבי רובס: מאיפה שלא נמשוך, כל פעם יש ישוב אחר שאינו מכוסה.

גבי רובס: השמיכה תנוע לאורך הגוף, למעלה ולמטה, וזה לא יעזור.

גבי רובס: הפיתרון צריך להיות פיתרון נקודתי-כוללני לישוב ולאו דווקא להתמקד בנושא של עבודות יזומות.

דרור דבש: זה גשר כדי להגיע לדברים אחרים.

גבי רובס: גם האוצר נותן את העבודות היזומות למטרה שהיא שונה מההעסקה של העובדים.

גבי רובס: הפיתרון צריך לבוא לא דרך עבודות יזומות.

גבי רובס: אולי זה פיתרון טוב ל3-2- חודשים אבל זה לא פיתרון טוב לתעסוקה.

דוד טל: מר עמיחי כץ, ציינת כאן נתון, שבמשרד העבודה והרווחה הוקצו 22 מיליון שקל לעבודות יזומות לשנת 2000, כמו בשנת 1999.

דוד טל: אני רוצה להזכיר שבשנה שעברה זה היה 8 מיליון שקל יותר.

דוד טל: היות וראיתם שיש שם יותר מדי כספים אז קיצצתם את זה מ30- מיליון שקל ל22- מיליון שקל.

דוד טל: זה הצטמצם.

דוד טל: כלומר הנתון שנתת איננו נכון.

דוד טל: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

דוד טל: מעבר לחומרה הרבה בה אני רואה את הנושא של משרד האוצר, אבל אני אנקוט היום בעוד צעד.

דני שטרית: אולי אוכל לפני הסיכום לומר עוד הערה.

דוד טל: אם יש אנשים ממצפה-רמון שרוצים לומר משהו, ברצון רב.

דוד טל: יש לכם את הזכות.

דני שטרית: יש לי הערה בעניין העבודות היזומות.

דני שטרית: מר גבי רובס הציג פה משל שהוא נכון, אבל במקרה הזה יש עוד עובדה נכונה.

דני שטרית: גם אם מושכים את השמיכה מקצה לקצה עדיין אלו שבאמצע נהנים.

דני שטרית: זה מה שקורה בפועל במדינה שלנו.

דני שטרית: אנחנו שנמצאים בקצוות תמיד סובלים.

דניאל בר-מוחה: יש לי מספר תהיות, לא רק על הוועדה שמתכנסת היום אלא בכלל.

דניאל בר-מוחה: אני משמש כרב במצפה-רמון 21 שנים ואני מבקר זו הפעם ה7-6- בוועדת העבודה והרווחה.

דניאל בר-מוחה: בנושא של מצפה-רמון, אבטלה ועובדים, וכל מיני פרשיות, למעשה הכל מתנקז סביב עבודה ועבודה ועבודה ועבודה.

דניאל בר-מוחה: אני לא יודע מה קורה.

דניאל בר-מוחה: זה לא רק לגבי מצפה-רמון.

דניאל בר-מוחה: לגבי עיירות הפיתוח בכלל.

דניאל בר-מוחה: יש לי שאלה, האם מישהו חשב אי פעם בכנסת או בממשלה למה קוראים לעיירות הפיתוח "עיירות פיתוח"?

דניאל בר-מוחה: כי הן מפותחות?

דניאל בר-מוחה: כי רוצים לפתח אותן?

דניאל בר-מוחה: כי רוצים ללמוד מהן איך להתפתח?

דניאל בר-מוחה: כי הן עדיין לא מפותחות ולכן קוראים להן "פיתוח" כדי להשתיק אותן?

דניאל בר-מוחה: מה זה המושג הזה "עיירות פיתוח"?

דניאל בר-מוחה: כי הן מקבלות תמריצים?

דניאל בר-מוחה: כי אנחנו מסכנים?

דניאל בר-מוחה: מה המושג הזה?

דניאל בר-מוחה: אני מרגיש שאני חי באיזה ישוב מסכן ועלוב, שאני מבקש רחמים, והשיירה רצה.

דניאל בר-מוחה: במשך שנים, הכל רץ ורץ ורץ ואף אחד לא עוצר את השיירה.

דניאל בר-מוחה: מה קורה במדינה הזאת?

דניאל בר-מוחה: יש לנו את רמת אביב ג' ויש לנו את אופקים, שדרות, מצפה-רמון, ירוחם.

דניאל בר-מוחה: מדברים על זה ומדברים.

דניאל בר-מוחה: לי נראה בכל אופן שרוצים להרוויח זמן.

דניאל בר-מוחה: מדברים ומדברים, מדברים ומדברים, ושום דבר לא קורה.

דניאל בר-מוחה: המדינה לא עשתה כלום למען פיתוחן של עיירות הפיתוח.

דניאל בר-מוחה: אני רוצה לומר עכשיו דבר גס, דבר אכזרי.

דניאל בר-מוחה: או שמפסיקים לקרוא לעיירות הפיתוח "עיירות פיתוח" ונותנים להן שמות נורמליים, או שצריך לקחת את כולנו ולהביא אותנו למרכז הארץ.

דניאל בר-מוחה: פשוט לסגור את הישובים ולהגיד: זה לא היה טוב, זה היה כישלון, אנחו לא יודעים מי עשה את זה, מי יצר את זה, מי גרם לזה.

דניאל בר-מוחה: האם אתם לא חושבים שאנחנו מסכנים?

דניאל בר-מוחה: כל הזמן מדברים עלינו כעל מסכנים.

חיים כץ: בסדר, יחליפו לכם את השמות.

חיים כץ: יקראו לכם "רמת אביב ג' ".

חיים כץ: זה יעזור לך?

דניאל בר-מוחה: לא הבנתם אותי.

חיים כץ: אתה לא מעניין את הממשלה.

חיים כץ: לצערי הבעיות האלה לא מעניינות את הממשלה.

חיים כץ: מעניינים אותם דברים אחרים.

דניאל בר-מוחה: מה אתה מציע שנעשה?

חיים כץ: אני לא יודע.

חיים כץ: אני אומר שזה מצער אותי.

חיים כץ: חבל שזה ככה, אבל זאת האמת.

משה דרעי: אני יושב-ראש ועד עובדים של "נגב מינרלים".

משה דרעי: אנחנו שייכים לקבוצת "כימיקלים לישראל".

משה דרעי: זאת פעם שניה שלי בכנסת.

משה דרעי: הייתי פעם בדיון עם גברת ציפי לבני (היום חברת כנסת), לפני ששר האוצר אברהם שוחט בקדנציה הראשונה שלו כשר אוצר הפריט את החברה.

משה דרעי: זימנו אותנו, את כל ועדי העובדים של ים המלח, אנחנו באנו כנציגי חברה בתוך כי"ל, והתחילו עם ההפרטה.

משה דרעי: "כימיקלים לישראל" היתה חברה ממשלתית, חברה שהרוויחה הרבה מאוד כסף, שיושבת על מחצבים, על שטחים ששווים המון כסף.

משה דרעי: המדינה כל שנה מקבלת כסף מ"כימיקלים לישראל".

משה דרעי: מינהל מקרקעי ישראל מקבל כסף מ"כימיקלים לישראל".

משה דרעי: היתה כמות גדולה של עובדים, היה טוב.

משה דרעי: כאשר הלכו להפרטה מכרו את זה למר אייזנברג ז"ל, שהוא עוד היה קצת ציוני (עכשיו זה נמכר למר יולי עופר).

משה דרעי: מצפה-רמון היא לא עיירת פיתוח.

משה דרעי: כשאני רואה את ירוחם, שנמצאת שעה נסיעה ממצפה-רמון, אני חושב שהלוואי ונגיע לרבע מירוחם, ששם יש מפעלים כמו אקרשטיין, מתכת ברנט, פיניציה, אגיס ואלפי עובדים.

משה דרעי: דרך אגב, גם ל"נגב מינרלים" יש עוד מפעל שנמצא בירוחם.

משה דרעי: המפעל שלנו בירוחם מרוויח כסף, כי הוא מוכר חול ל"פיניציה", ואילו במצפה-רמון במפעל שלנו עבדו פעם 60-50 עובדים אך היום נשארנו 10 עובדים, זה הכל.

תמר גוז'נסקי: למה כתוב פה שיש 60 עובדים במפעל?

משה דרעי: יש 60 עובדים בחברת "נגב מינרלים".

משה דרעי: אני התנגדתי לפיטורים.

משה דרעי: כמה אני יכול לבוא למר יולי עופר, או לשבת בישיבות עם מר דיאמנט, שהוא מנכ"ל כי"ל?

משה דרעי: רצו למכור למר בונדי מתעבורה.

משה דרעי: הם רצו למכור, הרי זה כבר לא של הממשלה, זה שלהם.

משה דרעי: לא כלכלי להחזיק את המפעל אז רוצים למכור אותו ולפטר את העובדים.

משה דרעי: אין להם טעם לעשות הסעות ממצפה-רמון לירוחם, ויש לנו גם עובדים שנוסעים ממצפה-רמון לערד.

משה דרעי: עכשיו באים ישירות לעובדים, עוקפים את יושב-ראש ועד העובדים, ואומרים להם: אם אתה רוצה להמשיך לעבוד תעבור לבאר-שבע, תעבור לירוחם, תעבור לדימונה.

משה דרעי: יש לנו גם מפעל בערד וגם בו עובדים אנשים ממצפה-רמון.

משה דרעי: גם ב"מקסימה" נוצרה הבעיה הזאת עכשיו.

משה דרעי: לא נשארה במצפה-רמון תעסוקה.

משה דרעי: ישארו 3 עובדים ובסוף יאמרו להם: או שתלכו לקחת פיצויים או שתלכו הביתה.

משה דרעי: המפעל שלנו עומד להיסגר.

משה דרעי: יש לנו גם הרבה קשיים עם הארנונה.

משה דרעי: ראש המועצה הלך לקראתנו.

משה דרעי: אני ביקשתי ממנו שייוותר להם בארנונה.

משה דרעי: המפעל הזה באמת לא רווחי, הוא לא כלכלי.

משה דרעי: ההובלות שלו יקרות.

משה דרעי: אני שומע על המצב של עיירות פיתוח.

משה דרעי: הלוואי ומצפה-רמון היתה עיירת פיתוח גם.

משה דרעי: יש לנו קשיים גדולים מאוד.

תמר גוז'נסקי: עיירת תת-פיתוח.

משה דרעי: במפעל שלנו יש תנור מיוחד וגייסנו עובדי קבלן ל3- חודשים, זה הפעלה אחרונה.

משה דרעי: זהו, ירד המסך על המפעל הזה.

משה דרעי: זה תנור שעובד ב1,600- מעלות, תנור ואקום, שעובד גם בשישי-שבת.

משה דרעי: היינו צריכים 15 עובדים כי לא נשארו עובדים במפעל, אז פנינו ללשכת התעסוקה לגייס עובדים.

משה דרעי: אני נולדתי בירושלים אבל עברנו למצפה-רמון כשהייתי ילד קטן בן 3.

משה דרעי: אני מכיר את כולם.

משה דרעי: אתם יודעים מה הלך אצלי בבית?

משה דרעי: ואני לא מנהל.

משה דרעי: מדובר בסך הכל על עבודה ל3- חודשים.

משה דרעי: אנשים באו בשביל 3,000 שקל, לעבוד במשמרות כולל עבודה בשבתות.

משה דרעי: אנשים באו אלי עם סיפורים נוראיים.

משה דרעי: מצפה-רמון עומדת להיכנס לקטסטרופה.

משה דרעי: מוזר שהתקשורת היום שקטה לגבי שביתת הנכים.

משה דרעי: אם זה היה תחת ממשלת נתניהו אין ספק שהיה רעש.

משה דרעי: אני לא מדבר על פוליטיקה אבל אם בזמן ממשלת נתניהו הנכים היו עומדים ככה, היו צולבים אותו.

משה דרעי: היום אני לא יודע, משום מה נראה לי שכולם משתפים פעולה.

משה דרעי: אני מכיר את חברת הכנסת תמר גוז'נסקי שהיא אישה עם עקרונות.

משה דרעי: היא לא משתפת פעולה עם אף אחד.

משה דרעי: יש אנשים, בלי קשר לדיעות הפוליטיות הכלליות, שבקטע החברתי יש להם דיעות מוצדקות.

משה דרעי: גם את חבר הכנסת מקסים לוי אני מכיר, גם הוא איש שנאבק על עקרונות.

דוד טל: הוא גם העלה את הנושא היום.

משה דרעי: אבל אני אומר, משום מה נראה שבקטע החברתי הזה יש היום דממה.

משה דרעי: אתה רואה נכים מסכנים, במקרה גם אמא שלי נכה 100% - - -

חיים כץ: יש שתי הצעות אי-אמון בראש הממשלה בשבוע הבא בשל נושא הנכים.

מקסים לוי: אתמול הייתי אצל מנהל רשות השידור ואמרתי לו: אני צריך לבוא עם מרגמה כדי לפתוח את הדלת ולהיכנס לשידור.

מקסים לוי: אולי יש פה מאפיה.

מקסים לוי: ויש אנשים שמתראיינים יומם ולילה, לא מחסירים בכל נושא.

מקסים לוי: לא מכניסים אותנו לשידור.

מקסים לוי: כשאתה מביט בטלוויזיה אתה רואה חבר כנסת שלא עובד פה בכלל, שלא נראה בבניין הזה, מתראיין כל הזמן.

מקסים לוי: מר משה דרעי, אני מחזק את דבריך.

משה דרעי: אני מדבר על תקשורת.

משה דרעי: כשרצו למכור אותנו, לא לסגור, אז התקשורת רדפה אחרי והיו כתבות רבות.

משה דרעי: היום כשאני מתקשר לתקשורת הם עושים טובה שהם מתייחסים אלי.

משה דרעי: אבל, בקיצור ולעניין, מצפה-רמון הגיעה למצב קשה, אני אומר לכם.

משה דרעי: אתה התייחסת למסמך הזה.

משה דרעי: נכון שאנחנו אנשים נאיביים, אנחנו אנשים קטנים.

חיים כץ: אתם אנשים טובים אבל אתם משום מה מייפים את הדברים בנתונים שנתתם לנו.

משה דרעי: אנחנו לא מייפים.

משה דרעי: במצפה-רמון יש 60% מובטלים.

משה דרעי: יש אנשים שאין להם כבוד.

משה דרעי: במצפה-רמון יש אנשי צבא קבע, שמצבם יותר טוב, אבל התושבים הוותיקים שעלו ממרוקו, שעלו לארץ וזרקו אותם שם, מצבם לא טוב.

תמר גוז'נסקי: אנשי צבא הקבע הם תושבים זמניים, הם באים והולכים.

משה דרעי: אז אמרו להם שבאופניים הם יוכלו לנסוע ממצפה-רמון לירושלים.

משה דרעי: זרקו אותם שם במשאיות סגורות.

משה דרעי: והיום המשיכו להביא עלייה רוסית, הביאו לנו את העלייה הכי חלשה, את כל הקשישים.

משה דרעי: לא עלינו, אבל בבית-הקברות במצפה רמון היו 50 קברים ואילו היום בית-הקברות כבר הגיע עד הצוק של המכתש.

משה דרעי: הביאו לנו קשישים, גרושות, אוכלוסיה חלשה.

משה דרעי: יש מועצה שלא מצליח להתמודד כבר.

משה דרעי: אנשים בוכים.

משה דרעי: ראיתי במו עיני איך ראש המועצה הוציא כסף מהכיס שלו ונתן לתושב, כדי שיוכל "לעשות שבת".

משה דרעי: ראש המועצה ויתר על מכונית, ראש מועצת מצפה-רמון שצריך להגיע עד ירושלים, והוא נוסע במכונית פרטית שלו, לא עם אוטו ממשלתי.

משה דרעי: ועובדי מועצה מקבלים שכר מינימום.

משה דרעי: במצפה-רמון אנשים גונבים לחם.

חיים כץ: מי שמע על זה עד היום?

משה דרעי: מה שעומד להיות במצפה-רמון זה שהכביש לאילת ייסגר, הכביש לירושלים ייסגר.

חיים כץ: אתה יודע מתי היית צריך לעשות את זה?

חיים כץ: אתמול.

חיים כץ: עד שלא תעשה את זה לא יהיה לך פיתרון.

חיים כץ: רק כך מבינים.

חיים כץ: זאת תשובתי לרב דניאל בר-מוחה.

חיים כץ: לצערי רק ככה מבינים במדינה הזאת.

איוב קרא: איך אתה מסביר שערד הצליחה ואילו מצפה-רמון לא?

דרור דבש: זה לא אותו מקום גיאוגרפי.

דרור דבש: המרחק הוא שונה מאוד.

דרור דבש: המרחק הוא בלתי אפשרי.

אביגיל יפרח: ואי מתן עדיפויות.

אביגיל יפרח: כי בערד גר חבר כנסת ושר האוצר.

אביבה יפרח: אני עובדת במתפרה.

אביבה יפרח: אני לא ארחיב הרבה בדיבור כי הכל כבר נאמר.

אביבה יפרח: בעלי עובד בחברה שלו ואילו אני עובדת ב"מתפרת רמון" עד סוף החודש.

דני שטרית: לפני חודש היה צו סגירה למתפרה.

חיים כץ: האם אתם מייצרים רק לצה"ל?

אביבה יפרח: כן, רק לצה"ל.

אביבה יפרח: אני רוצה לפנות פה לאימהות ולהגיד נקודה אחת מאוד חשובה.

אביבה יפרח: את מגדלת בן, הוא גומר את הצבא ואין לו מה לעשות במצפה-רמון.

אביבה יפרח: והנה עוד מעט הבת שלי גם מסיימת צבא.

אביבה יפרח: גידלתי שם את הילדים, התחתנתי במקום הזה.

אביבה יפרח: זה הכי כואב.

אביבה יפרח: זה מאוד כואב.

אביבה יפרח: אין להם מה לעשות במצפה-רמון.

אביבה יפרח: והנה גם אני בדרך, אין לי מה לעשות במצפה-רמון.

איוב קרא: מה הוא אחוז אנשי הקבע שגרים במצפה-רמון ומה אחוז האנשים שלא עובדים בשירות המדינה?

דרור דבש: לא אמסור נתונים מדוייקים.

דרור דבש: אנחנו מעריכים שקרוב ל30%- מתושבי מצפה-רמון הם אנשי צבא קבע.

תמר גוז'נסקי: והם זמניים.

דרור דבש: אגיד לכם מה מחזיק אותם שם.

דרור דבש: מחזיק אותם הפטור ממס הכנסה.

דרור דבש: לכן זה חשוב לנו.

דרור דבש: הם האנשים שכן משלמים ארנונה, הם האנשים שהילדים שלהם משלמים בגנים, משלמים לחוגים, וזה מצליח להחזיק את העסק איכשהו.

דרור דבש: ברגע שיבוטל הפטור ממס הכנסה יתכן והם יעזבו.

דרור דבש: הם מקבלים הסעות מבאר-שבע, מקריית-גת ומאשקלון.

דרור דבש: הם עולים בשעה 6:30 בוקר לאוטובוס.

דרור דבש: מצפה-רמון לא בדיוק מעניינת אותם.

דרור דבש: אולי את חלקם כן, אני לא יכול להגיד, אבל את רובם מעניין תלוש המשכורת.

דרור דבש: הם פותחים את תלוש המשכורת ב1- לחודש ורואים שיש להם פטור ממס הכנסה.

דוד טל: אני רוצה לקרוא את הסיכום.

דוד טל: אם ליתר חברי הוועדה יש מה להוסיף הם מתבקשים לעשות את זה.

דוד טל: א) הוועדה קוראת לראש הממשלה להקים לאלתר ועדת מנכ"לים לפיתרון נקודתי לבעיותיה של מצפה-רמון.

דוד טל: ב) על הוועדה למצוא דרכים ליצירת תמריץ ליזמים ולמעסיקים להשקיע במצפה-רמון, במספר דרכים: - מתן עדיפות למפעלים במיכרזים; - המשך הפטור ממס; - פיתוח תיירות המדבר.

דוד טל: ג) הוועדה קוראת למנכ"לי משרדי התיירות והתשתיות הלאומיות לפעול למציאת פתרון מיידי שייאפשר את פיתוח ענף התיירות במצפה-רמון, ענף שהיווה את אחד הפתרונות המרכזיים לבעיות האבטלה במקום.

דוד טל: ד) הוועדה תקיים בהקדם סיור במצפה-רמון בהשתתפות מנכ"לי המשרדים והאנשים הרלוונטיים להכרת הבעיה ולהצגת הפתרונות.

דני שטרית: האם אי אפשר למנוע את הפסקת פרוייקט קרן קיימת לישראל עכשיו, שצפוי להסתיים בסוף השנה?

דני שטרית: זה הכי חשוב.

דני שטרית: אם ייפלטו 95 אנשים עכשיו הם יתדפקו על דלת כולנו.

דני שטרית: האנשים האלה עברו כבר אבטלה.

דני שטרית: זה המפלט האחרון שלהם.

תמר גוז'נסקי: עכשיו לפי התיקון בדמי אבטלה, המתוכנן על-ידי הממשלה, הם לא יקבלו שום דבר.

תמר גוז'נסקי: לפי התיקון ב5- שנים אפשר לקבל שתי תקופות אבטלה, כלומר רק חצי שנה ב5- שנים.

דני שטרית: אני מבקש לפנות לגורמים המתאימים כדי שלא יפסיקו את הפרוייקט הזה.

דני שטרית: זה הכי חשוב והכי דחוף.

דרור דבש: חלקם כבר התחילו לקבל מכתבי פיטורין.

דרור דבש: אני מבקש לעצור את זה.

דרור דבש: יש מדיניות של משרד העבודה והרווחה, או מדיניות של מישהו בתוך המערכת הזאת, אולי שירות התעסוקה או הקבלנים או רשות הגנים הלאומיים, שכל 8 חודשים מפטרים אותם.

דרור דבש: אני מבקש לעצור את זה.

דרור דבש: אין לאנשים האלה לאן ללכת.

דרור דבש: זה מאוד דחוף לנו.

דוד טל: אני אדבר עם שר העבודה והרווחה.