ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 21, 1999-10-19 11:00

דוד טל: אני פותח את הישיבה.

דוד טל: הנושא הוא פגיעה במשפחות חד-הוריות במסגרת השינויים בזכאות לסיוע בדיור.

דוד טל: מי הנציגה של ארגון חד-הוריות?

חנה מרגלית: אנחנו מהפורום הארצי של משפחות חד-הוריות.

חנה מרגלית: שמי חנה מרגלית.

חנה מרגלית: לפני כשנה ישבנו בוועדה לקידום מעמד האישה עם סגן השר פרוש וחברת הכנסת נעמי חזן.

חנה מרגלית: הגענו איתו לאי אלו הסכמים שהוא יבדוק זכאות למשכנתאות, סיוע בשכר דירה והארכת זמן הסיוע.

חנה מרגלית: היום מחזירים אותנו רברס לחשכת ימי הביניים.

חנה מרגלית: לפי הקריטריונים שקראנו בעיתון, הקריטריון הוא מספר נפשות.

חנה מרגלית: משפחות חד הוריות ברובן עם ילד אחד, מקסימום שניים-שלושה.

חנה מרגלית: מי שנזקק לסיוע הזה הן משפחות עם ילד אחד, מה שלא מעמיד אותנו בקריטריונים.

חנה מרגלית: כמו כן זה גורם לנו לא לצאת לעבודה כדי להיכנס לקריטריון של קבלת סיוע שכר מהמדינה ולהיות זכאים לסיוע הזה.

חנה מרגלית: רוב הבעיות במשפחות חד-הוריות הן בנושא דיור, גם אם זה דיור ציבורי וגם אם זה סיוע בשכר דירה, שרוב המשפחות החד-הוריות מסתייעות בו.

ברכה ארג'ואני: אני ממש בושה ונכלמת כאשר אני רואה את הכתבה הזאת, שהיא בעצם תעודת עניות לאינטליגנציה של אנשי משרד הבינוי והשיכון.

ברכה ארג'ואני: במקום להגדיל את התקציבים של משרד הבינוי והשיכון, באים ומקצצים.

ברכה ארג'ואני: ולא די בכך, מקצצים לשכבה שהכי זקוקה.

ברכה ארג'ואני: גם כך לא מספיק הסיוע בשכר דירה, אז באים לקצץ?

ברכה ארג'ואני: איפה אנשי משרד הבינוי והשיכון ואיפה אנשי משרד האוצר?

ברכה ארג'ואני: איפה כל חברי הכנסת, שאומרים שאכפת להם ממצבים חברתיים?

ברכה ארג'ואני: למה הם לא פה היום?

דוד טל: אני מניח שאם תשאלי את אנשי משרד הבינוי והשיכון, הם יגידו לך שהם נגד התהליך הזה.

ברכה ארג'ואני: אני בטוחה, אבל הם לא עושים דבר.

ברכה ארג'ואני: שנים אני במאבק הזה.

דוד טל: מי שגורם לכך זה משרד האוצר והממשלה.

ברכה ארג'ואני: סליחה, לא מקובל עליי שתמיד אומרים אנשי משרד האוצר אשמים.

ברכה ארג'ואני: אם אתם בשלטון ואם אנחנו הולכים לבחירות, אנחנו שמים את הפתק בקלפי ובוחרים את הנציגים שלנו שיעשו את השינוי המדיני והחברתי, אז איפה אתם?

ברכה ארג'ואני: איפה אנשי הכוח האלה, שאנחנו באים ומצביעים עבורם?

ברכה ארג'ואני: למה אנשי משרד האוצר, שהם פקידים וצריכים להישמע להוראות של הממונים עליהם, צריכים להכתיב את כל הבלגן הזה?

ברכה ארג'ואני: וזה לא רק בנושא שכר דירה, זה בכל נושא הדיור.

דוד טל: את זה צריך לשאול את השר.

דוד טל: אם הוא לא קובע מדיניות ולא מציב יעדים ומטרות, אלא פקידי משרד האוצר מציבים לו, כך מתנהלים הדברים.

דוד טל: יש לי הרושם שבכלל בשנים האחרונות יכולה להתחלף ממשלה, פקידי משרד האוצר - אנשים מקצוענים מעל לכל ספק - הם קובעים בסופו של דבר את המדיניות, הם מבצעים אותה והם גוררים או מושכים את השרים למדיניות הזאת.

דוד טל: כרגע החליט האוצר מה שהחליט בנושא הזה, ולכן אנחנו גם מקיימים את הדיון הזה, כדי לנסות לראות איך אנחנו מעבירים את רוע הגזרה.

ברכה ארג'ואני: אנחנו לא נשתוק, אנחנו פשוט נוציא את כל האנשים לרחוב.

ברכה ארג'ואני: לא יעלה על הדעת מצב כזה.

ברכה ארג'ואני: אנשים נזרקים לרחוב, בגלל שהסיוע בשכר דירה לא מספיק להם.

ברכה ארג'ואני: אין פתרונות דיור, אין אכלוס בדיור הציבורי.

ברכה ארג'ואני: יש כאן אנשים שישנים ברחוב ליד משרד הבינוי והשיכון, והולכים לקצץ?

ברכה ארג'ואני: איך זה אפשרי?

ברכה ארג'ואני: זה לא ייאמן.

ברכה ארג'ואני: איפה האנושיות פה?

1063: הם חזקים על חלשים.

ליליאנה סירקיס: בסופו של דבר, הגזרות האלו יביאו לכך שיותר אנשים לא יוכלו לשלם שכר דירה, יותר אנשים יפנו לשירותי הרווחה, גם על מנת לקבל סיוע חירום, כשהתקציבים שלנו מאד מועטים, וגם כדי לקבל דוחות סוציאליים לוועדות.

ליליאנה סירקיס: הוועדות של משרד הבינוי והשיכון יהיו סתומות מרוב הפניות, וספק אם מישהו פעם בחצי שנה יוכל לגשת לוועדה.

ברברה אפשטיין: עד לפני שבוע תכננו איך אנחנו בכלל מרחיבים את הקריטריונים האלה לסיוע בשכר דירה.

דוד טל: קראתי את זה בעיתון.

ברברה אפשטיין: כי המצב פשוט בלתי אפשרי.

ברברה אפשטיין: 9% מהאנשים במדינה הזאת לא מצליחים לקנות דירה, לא כי הם לא רוצים, אלא כי אין להם מה "לשים על המשכנתא".

ברברה אפשטיין: אלה אנשים שעובדים, שלא מצליחים לגמור את החודש, ובמקום להרחיב את הסיוע לשכר דירה כמו בכל מדינה מתוקנת - מקצצים.

ברברה אפשטיין: למשל בקנדה, מי שמוציא יותר מ25%- מההכנסות שלו על דיור, מקבל סבסוד.

ברברה אפשטיין: מי שגר היום בירושלים ויש לו 5,000 שקל הכנסות, משלם שכר דירה של לא פחות מ500- דולר לשכר דירה, כי אין פחות מזה, לא בירושלים, לא בתל-אביב ולא בחיפה.

ברברה אפשטיין: הוא נשאר עם 2,500 שקל בחודש לפרנס את משפחתו.

ברברה אפשטיין: אם אנחנו מדברים על זוג עם שני ילדים, שלושה ילדים, ארבעה, חמישה או אפילו שישה ילדים - כך כתוב בהחלטת הממשלה - הוא מקבל אותו סכום.

ברברה אפשטיין: מישהו במשרד האוצר ניסה לקיים משפחה בסכום הזה?

ברברה אפשטיין: מזמן הם לא ניסו ללכת למכולת ולקנות עם סכומים כאלה, ולא רק מדרדרים אנשים ללשכות הרווחה, אלא מדרדרים אנשים לרחוב, וזה מצב שפשוט לא יעלה על הדעת.

דוד טל: חשבתי שאני כיושב ראש ועדת העבודה והרווחה אדון יותר בכל מיני חוקים שיבואו להיטיב עם הציבור בכלל, עם השכבות החלשות בפרט, אבל אני מוצא את עצמי נגרר אחרי כל מיני גזרות, ואני אומר במפורש, של משרד האוצר.

דוד טל: אני לא מאשים כאן משרדים ממשלתיים, משום שאני בטוח שאם תשאלי את אנשי המשרדים הממשלתיים השונים, כל אחד בתחום שלו היה רוצה לקבל נפח תקציב יותר גדול כדי שיאפשר לו לשמור לפחות את הקיים ולא לקצץ את מה שהיה.

דוד טל: אבל אני מוצא את עצמי נגרר אחרי כל מיני גזרות חברתיות.

דוד טל: הגם שבמקרה הזה הסיעה שלי שותפה בממשלה הזאת, אני תוקף את הנושא הזה - הנושא החברתי, ופה חבריי היום לא הגיעו לישיבה הזאת, ואנחנו לא עושים הנחות לא לשרים שלנו ולא לממשלה שלנו, שהיא של כולנו.

דוד טל: סברתי לתומי שיהיה שינוי סדר עדיפויות בנושא החברתי, ושהנושא יעלה לרמה יותר גבוהה בסדר העדיפות הלאומי.

דוד טל: מסתבר לנו לצערי שהממשלה הזאת, ממשלת ברק, בצורה כזאת או בצורה אחרת, גוררת אותנו חדשות לבקרים לקיצוצים שונים בכל מיני דברים שהם כבר בבשר של הבשר, ואני רוצה לקוות שיהיה אפשר להעביר את רוע הגזרות הללו.

דוד טל: אבל שוב כפי שאמרתי, במקום לעסוק בענייני חקיקה ולהיטיב עם אנשים, אנחנו נלחמים כדי לשמר את הקיים.

עמנואל נאמן: נפגעתי מתאונת טרור לפני שנתיים בזמן העבודה.

עמנואל נאמן: עבדתי בשמירה ליד הכותל המערבי.

עמנואל נאמן: נפגעתי על ידי מחבלים.

עמנואל נאמן: שנה שכבתי בבית חולים, עברתי כמה ניתוחים.

עמנואל נאמן: נפצעתי בכל הגוף: בטן, צוואר ויד.

עמנואל נאמן: עכשיו אני מחוסר דיור, וחצי שנה אני מתייצב מול משרד הבינוי והשיכון.

עמנואל נאמן: שלושה חודשים אני גר מתחת לכיפת השמים, ישן במיטה ברחוב.

עמנואל נאמן: אין שם לא חשמל, אין שירותים, והמצב הוא קשה מאד.

עמנואל נאמן: יש בירושלים עשרות דירות של עמידר, למי שומרים את הדירות האלה?

עמנואל נאמן: אני לא מבין.

ברברה אפשטיין: זה בגלל שאין מספיק סיוע לשכר דירה.

חנה מרגלית: סליחה, הדיון פה הוא לגבי משפחות חד-הוריות או בכלל?

דוד טל: נתנו לנציגי המשפחות החד-הוריות לדבר לפני כולם.

דוד טל: הדיון הוא על משפחות חד-הוריות, אבל אם יש מצוקה של אנשים אחרים, בוודאי גברתי לא תתנגד לזה.

חנה מרגלית: לא, בכלל לא, ההיפך.

חנה מרגלית: רציתי להעלות נושאים של אחרים, לא רק של משפחות חד-הוריות.

בתיה קאופמן: אני רוצה להוסיף אספקט נוסף להקשר הזה.

בתיה קאופמן: ישבתי בוועדה הזאת כמה פעמים בתפקידי כרכזת דרי רחוב בעבר, ובאמת אחד הנושאים שהעלינו הוא שקבוצת הסיכון הגדולה ביותר להגיע לרחוב היא הקבוצה של האנשים הבודדים והגרושים, שיש להם גם מצוקות מלבד הדיור, וגם בהיותם מפרנסים בודדים הופכת אותם לקבוצת סיכון קיצונית.

בתיה קאופמן: זאת נקודה אחת שגם מר עמנואל נאמן הציג מהצד שלו.

בתיה קאופמן: אני חושבת שזה דווקא כן קשור לנושא.

בתיה קאופמן: אין נציג של משפחות חד-הוריות עולות, שם גם המצוקה מאד מאד קיצונית.

בתיה קאופמן: אין קשר בין הצעדים שאנחנו נוקטים כדי לשלב אותן חברתית.

חנה מרגלית: הפורום הארצי מכנס את כולם יחד.

בתיה קאופמן: בסדר, אבל אני חושבת שזה חשוב להעלות את הנושא שלהן פה, כי הן באמת משפחות בשוליים מהבחינה הזאת.

בתיה קאופמן: השינוי יפגע ביכולת שלהן להשתלב, אפילו באופן הבסיסי ביותר.

דוד טל: האם יש נציג או נציגה של נעמת?

דוד טל: דווקא הם לא מצאו לנכון לבוא?

בתיה קאופמן: האמת היא שגם אנחנו קיבלנו את הידיעה לגבי הנושא של הישיבה מאד מאד מאוחר.

בתיה קאופמן: אתמול בערב שמענו את זה מגברת ברכה ארג'ואני, אנחנו כרשות מקומית שעוסקת בנושאים האלה.

שירלי אברמי: אנחנו קיבלנו הודעה מעיריית ירושלים אתמול בבוקר לגבי הנציג.

בתיה קאופמן: אני דיברתי איתך אחר הצהריים.

בתיה קאופמן: אני מניחה שכך גם לגבי הנציגים האחרים.

מיכאלה גרזון: אני חושבת שיש קצת בעיה של הבהרה.

מיכאלה גרזון: השינוי חל רק לגבי מתן ההשתתפות האוטומטית לשכר דירה.

ברכה ארג'ואני: עוד יותר גרוע.

דוד טל: יש שני מסלולים.

מיכאלה גרזון: כל הזכאים שמקבלים על פי נזק

מיכאלה גרזון: קותם לקצבאות הקיום של הביטוח הלאומי - לא נוגע להם בכלל השינוי.

מיכאלה גרזון: למי שזה עוד לא נוגע זה לכל אותם עולים משפחות ויחידים שמקבלים היום את ההשתתפות בשכר דירה על פי הוותק שלהם בארץ, זו השתתפות בשכר דירה שהיא פוחתת והולכת במהלך השנים.

ברברה אפשטיין: עד חמש שנים.

דוד טל: כמה אנשים ייגרעו כתוצאה מההחלטה הזאת של הממשלה?

ברכה ארג'ואני: יש 450,000 אנשים שזקוקים לפתרונות דיור.

מיכאלה גרזון: אני רוצה להבהיר קודם במה הדברים אמורים.

מיכאלה גרזון: ההחלטה מתייחסת לשתי קבוצות שזכאיות היום להשתתפות אוטומטית בשכר דירה במהלך שלוש שנים.

מיכאלה גרזון: יש קבוצה נוספת של נזקקים שאחרי שלוש שנים מקבלים סיוע לפי מבחן הכנסה, וגם היא לא נפגעת כי אין לגביה כל שינוי.

מיכאלה גרזון: הקבוצה שאליה מתייחס השינוי מורכבת משתי אוכלוסיות.

מיכאלה גרזון: אחת - הזוגות הוותיקים שזכאים היום לקבל סיוע לפי מבחן ניקוד.

דוד טל: מ1,400- ל1,600-?

מיכאלה גרזון: נכון להיום, כל זוג שצבר החל מ1,400- נקודות, זכאי להשתתפות בשכר דירה.

דוד טל: ולפי ההחלטה החדשה זה מ1,600- נקודות?

מיכאלה גרזון: נכון, מההחלטה החדשה זה מ1,600- נקודות.

מיכאלה גרזון: זו קבוצה אחת, שמה שהיא תצטרך כעת לעבור זה מבחני הכנסה ובדיקה של מצב כושר השתכרות, כאשר מבחני הכנסה לא כוללים קצבאות הילדים, קצבאות ניידות שהן אקסטרה להכנסה שבהם לא מתחשבים.

דוד טל: והרמה עומדת היום על 4,500 שקל?

מיכאלה גרזון: הרמה עומדת היום לפי גודל המשפחה.

דוד טל: אני מתכוון עם ילד אחד.

מיכאלה גרזון: לזוג ללא ילד 4,075 שקלים.

מיכאלה גרזון: לזוג עם ילד אחד זה 4,524 שקלים ולזוג עם שני ילדים ויותר 5,182 שקלים.

מיכאלה גרזון: סליחה, אמרתי זוג והתכוונתי למשפחה, טעות שלי.

מיכאלה גרזון: אני עוברת לקבוצה השנייה, שהיא קבוצה של משפחות חד-הוריות, שלגביה אין בכלל מבחן ניקוד והוא גם לא יהיה רלוונטי בעתיד.

מיכאלה גרזון: שוב, אותן משפחות חד-הוריות תצטרכנה לעבור מבחן הכנסה לפי - וכמובן הנושא של זוג לא רלוונטי - המבחן של 4,524 שקלים, אם יש ילד אחד או 5,182 שקלים אם יש שני ילדים.

דוד טל: כמה כסף זה יחסוך למשרד האוצר?

מיכאלה גרזון: ההערכה היא 40 מיליון שקל.

דוד טל: וב40- מיליון שקל רוצים, מסכימים ומעדיפים משרד האוצר והממשלה לפגוע בכל כך הרבה משפחות?

מיכאלה גרזון: אני לא יכולה לענות לך על זה.

ליליאנה סירקיס: אם תחלק 40 מיליון שקל ל600- או ל400- שקל שכל משפחה מקבלת בחודש, תראה בכמה משפחות מדובר.

שנטל אזולאי: תוכלי לומר גם מה עמד מאחורי ההחלטה הזאת?

מיכאלה גרזון: יש שני דברים שעמדו מאחורי ההחלטה.

מיכאלה גרזון: נושא אחד - נבדק הנושא של השתתפות בשכר דירה ונחקר.

מיכאלה גרזון: מסתבר שדווקא אלה שמקבלים השתתפות בשכר דירה שוכרים דירות יקרות יותר מהאחרים שלא מקבלים.

דוד טל: 500 דולר זה יקר היום בכל מקום במדינה?

ברברה אפשטיין: זה לא יקר, אי אפשר למצוא בפחות.

בתיה קאופמן: במסגרת המחקר, בדקו כמה עולה חדר בשכירות בעיר הזאת?

מיכאלה גרזון: אני רוצה להבהיר שהדיון, שאני מעריכה שאנחנו מקיימים כעת, הוא הדיון על השינוי ולא אם זה מספיק או לא, אם זה נכון או לא נכון.

מיכאלה גרזון: הדיון הוא על השינוי.

מיכאלה גרזון: מחקר שאליו אני מתייחסת מצא שדווקא אלה שמקבלים השתתפות בשכר דירה, מנצלים אותה לא לחסכון, אלא ל- -

משה בוטון: לדיור.

דוד טל: אני רק רוצה לשאול האם המחקר הזה הביא את הממשלה להחלטה הזאת.

מיכאלה גרזון: זה היה אחד הגורמים.

ברכה ארג'ואני: בושה וחרפה.

מיכאלה גרזון: כל מי שמקבל השתתפות בשכר דירה, חייב להציג חוזה שכירות.

מיכאלה גרזון: דווקא אלה שמקבלים את ההשתתפות בשכר דירה, שוכרים דירות יקרות יותר, זאת אומרת: שזה משמש ל"עודף דיור".

מיכאלה גרזון: זה היה דבר אחד.

ברכה ארג'ואני: מה זה דירות יקרות?

ברכה ארג'ואני: אין ברירות אחרות.

דוד טל: גברת ארגו'אני, את רוצה שאני אפעיל את סמכותי להוציא אותך החוצה?

דוד טל: היא עושה את עבודתה, "מפילים עליה תיקים" והיא צריכה לעבוד.

דוד טל: היא עובדת ממשלה.

ברכה ארג'ואני: אבל תבין שזאת לא המציאות.

דוד טל: לכן אנחנו דנים בנושא הזה.

דוד טל: כולנו שמענו אותך ושמענו אחרים בשקט, תקשיבי גם את.

מיכאלה גרזון: הנושא השני שעמד ביסוד ההחלטה היה השינויים שחלו בהרכב של ניקוד לזוגות זכאים.

מיכאלה גרזון: בשנה שעברה יושמו ההחלטות של הוועדה למדיניות הסיוע ודיור, מה שנקרא בלשון העם ועדת גדיש.

מיכאלה גרזון: הניקוד ל59%- מהזוגות עלה, כך שהעלה להם גם את רמת הסיוע.

מיכאלה גרזון: כתולדה מכך, מה שהיה פעם 1,400 נקודות לא דומה למה שהיום, ולכן בעצם היה ניסיון להעלות את הרף.

דוד טל: אגב, האם עבודת המחקר הזאת כאן?

מיכאלה גרזון: לא איתי.

דוד טל: האם את יכולה לדאוג להעביר אותה למשרד?

מיכאלה גרזון: כן.

מיכאלה גרזון: לשאלה של כמה זכאים עומדים מאחורי ההחלטה הזו, מדובר בכ14,000- זכאים בסך הכל.

דוד טל: וכמה מהם כרגע ייפגעו?

מיכאלה גרזון: השאלה היא מה הנחות העבודה, כמה יוכלו להמציא את אישורי ההכנסה וכמה לא.

דוד טל: אם הגעתם ל"חסכון" של 40 מיליון שקל, זוהי התוצאה של איזושהי השפעה שנגזרת מההחלטה שלכם, מהחלטה כזאת או אחרת.

מיכאלה גרזון: ההערכה היא שמדובר בסדר גודל של 5,000 שיישארו.

ברברה אפשטיין: אז כנראה ש1,400- ניקוד שווה ל1,600- ניקוד כמו שאת אמרת.

דוד טל: שיישארו מתוך 14,000.

דוד טל: זאת אומרת, 9,000 מהם נגרעים.

מיכאלה גרזון: 9,000 נגרעים.

מיכאלה גרזון: בוא נבהיר מי נגרע.

מיכאלה גרזון: נגרעים אלה שלא ממצים כושר השתכרות, או שרמת הכנסתם גבוהה יותר.

דוד טל: גבוהה מ4,500- שקל?

ליליאנה סירקיס: האם משפחות שהכנסתן נמוכה, שהן לא מתקיימות מקצבאות אלא מעבודה, ושיש להן מתחת ל1,600- נקודות, יקבלו סיוע?

ברברה אפשטיין: לא.

ליליאנה סירקיס: אז זה לא אומר שהן לא ממצות כושר השתכרות, הן כן ממצות כושר השתכרות, אבל אולי אין להן עשרה ילדים ואולי אין להן עשרה אחים.

מיכאלה גרזון: אני רוצה להבהיר שגם בכללים הקודמים, למי שהיו פחות מ1,400- נקודות לא היה זכאי.

ברברה אפשטיין: אז זה לא שזאת הטבה.

אסתר אבוטבול: 50 שנה אנחנו חיים במדינה הזאת, והמדינה טוחנת את אותם מים כל הזמן.

אסתר אבוטבול: אנחנו לא מתקדמים, המשפחות במצוקה לא מתקדמות אף פעם, תמיד הולכים ארבעה צעדים רברס.

אסתר אבוטבול: ולאן זה מגיע?

אסתר אבוטבול: זה מגיע לרמת הפשיעה הגבוהה בארץ ולחוסר תעסוקה.

אסתר אבוטבול: לאן זה יכול להגיע כל הנושא הזה?

אסתר אבוטבול: עד מתי?

אוהלה אוחיון: אני מייצגת ארגון של משפחות חד-הוריות בגבעתיים, שנחשבת עיר מבוססת יחסית.

אוהלה אוחיון: אני מפנה לברכה ארג'ואני שמטפלת בנושא הדיור כמעט מדי יום משפחות כאלה ואחרות, אם ברחו מהבית או בכל מיני מקרים אחרים.

אוהלה אוחיון: בגבעתיים שכר הדירה הוא די גבוה, גם לשני חדרים - 500 דולר ומעלה.

אוהלה אוחיון: גם כך לא זכאיות לשכר דירה, ועכשיו כשיעלו את הרף זה יהיה יותר קשה.

אוהלה אוחיון: יש לי שאלה או אמירה שראויה למחשבה.

אוהלה אוחיון: אמנם שירתי לפני 20 שנה בצבא ועוד הייתי בסיני וכו'.

אוהלה אוחיון: אני בעד עזרה לעמים אחרים, בעד עזרה לטורקיה ברעידת אדמה ולזאיר, מה גם שאני אחות, אז בטח ובטח שאני יודעת מה זה לטפל בילדים וכו'.

אוהלה אוחיון: רצים להקים כפרים בטורקיה ובמקומות אחרים.

אוהלה אוחיון: זה נהדר לעזור לאחרים, אבל אני חושבת שעניי עירך קודמים.

אוהלה אוחיון: אתה צריך לדאוג גם לאלה שהם נכים ולאלה שהם אוכלוסיות חלשות וגם לזוגות צעירים שהם במצוקה.

אוהלה אוחיון: במקום להרים אנשים מקו העוני, גם את אלה שעמדו על הגבול - אם הם קצת חסכו וחשבו שקצת התקדמו ושאולי השנה יוכלו לקחת איזושהי משכנתא ולקנות בית - מורידים חזרה למטה.

אוהלה אוחיון: גם ככה למי שמתגרש יש קשיים, ובמשרד הבינוי והשיכון בודקים אם כן שנתיים בהליכים או לא, וגם ככה יש קשיים ביורוקרטיים רבים.

אוהלה אוחיון: אני לא יודעת עד איפה זה עוד יגיע.

תמר גוז'נסקי: אני מכירה פה חלק ניכר מהמשתתפים ממערכות קודמות.

תמר גוז'נסקי: קודם כל, ה"חסכון" למדינה הוא מגוחך, אדוני היושב ראש, והפגיעה היא כל כך חמורה שאין כל פרופורציה למה שייחסך כאשר ייחסך למדינה לבין הפגיעה במאות משפחות ובאלפי משפחות.

תמר גוז'נסקי: זאת נקודה ראשונה.

דוד טל: במילא הם יוציאו את זה בצורה אחרת.

תמר גוז'נסקי: נקודה שנייה.

תמר גוז'נסקי: הקיצוץ הזה בשכר הדירה הוא רק חלק מהפגיעה באותן משפחות, כי אלה אותו משפחות עם ילדים שגם סגרו להן את המועדוניות אחרי הצהריים.

תמר גוז'נסקי: אלה אותן משפחות עם ילדים שקיצצו להן תמיכות אחרות שהן קיבלו משירותי רווחה, אלה בדיוק אותן משפחות.

תמר גוז'נסקי: אז כמה מכות אפשר להכות אותן משפחות גם וגם וגם וגם?

תמר גוז'נסקי: משרד הבינוי והשיכון בהחלטות ממשלות לא בונה להשכרה, לא בונה דיור ציבורי, לא נותן פתרונות משלו.

תמר גוז'נסקי: נכון?

תמר גוז'נסקי: לא בונים.

תמר גוז'נסקי: יש החלטה להפסיק לבנות, לא עכשיו, כבר שנים.

תמר גוז'נסקי: אז לא בונים.

תמר גוז'נסקי: אין להם פתרונות לאנשים חסרי דיור, אז שולחים אותם לשוק הפרטי.

תמר גוז'נסקי: השוק הפרטי קובע את המחירים לפי כל מיני קריטריונים.

תמר גוז'נסקי: את יודעת איך השפיע סל הקליטה של העולים על מחירי הדיור, אבל זה לא שייך למשפחות האלה.

תמר גוז'נסקי: מי שהחליט, החליט על סל קליטה.

תמר גוז'נסקי: אבל למה הם הקורבן שהעלו את מחירי הדירות?

תמר גוז'נסקי: המשפחות האלה זאת בדיוק אותה שכבה שלא יכולה לקחת משכנתאות; המשכנתאות העלובות והשחוקות של משרד הבינוי והשיכון, שהיום לא מספיקות כמעט לשום דבר במרכז הארץ.

תמר גוז'נסקי: אבל יש משכנתאות, אבל הם לא לקחו.

תמר גוז'נסקי: בשנת 1997 נשאר למשרד הבינוי והשיכון מיליארד שקל משכנתאות שלא נוצלו.

תמר גוז'נסקי: בשנת 1998 נשאר שני מיליארד שקל, השנה כנראה 2.5 מיליארד שקל.

תמר גוז'נסקי: כמה נשאר השנה?

מיכאלה גרזון: לא נשאר, כבר בתקציב סובסידיות נהיה בגירעון.

תמר גוז'נסקי: על שני מיליארד שקל קראתי שחור על גבי לבן בדוח החשב הכללי של משרד האוצר.

תמר גוז'נסקי: אי מימוש משכנתאות שני מיליארד שקל.

תמר גוז'נסקי: אם את רוצה, אני אראה לך את העמוד הנכון.

תמר גוז'נסקי: אתמול חבר הכנסת נסים דהן אמר לי שהשנה זה יעלה ל2.5- מיליארד שקל.

דוד טל: חבר הכנסת נסים דהן הוא גם סגן שר האוצר, הוא יודע.

תמר גוז'נסקי: זה אי מיצוי משכנתאות.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על שני סכומים בדוקים שחור על גבי לבן, מיליארד שקל בשנת 1997, שני מיליארד שקל בשנת 1998, וכנראה סכום דומה השנה.

תמר גוז'נסקי: סך הכל - חמישה מיליארד שקל.

תמר גוז'נסקי: החמישה מיליארד שקל האלה נובעים גם מהמשפחות האלה שלא יכולות לממש את המשכנתא, גם הן לא יכולות לממש משכנתא.

תמר גוז'נסקי: אז אתם לא יכולים לתת להן לממש משכנתא, כי אין להן הכסף המיותר והן לא יכולות לקחת הלוואה בבנק כי אין להן חשבונות.

תמר גוז'נסקי: אף אחד לא יתן להן הלוואה בבנק, גם אם היו רוצות.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מעודדים נשים לצאת לעבודה.

תמר גוז'נסקי: אנחנו אומרים: אל תהיו מקרי סעד, לכו ותעבדו.

תמר גוז'נסקי: יוצאים לעבודה, ומה המשכורת שמקבלת בדרך כלל אישה חסרת מקצוע?

תמר גוז'נסקי: שכר מינימום במקרה הטוב.

תמר גוז'נסקי: אהובה ניסן: 1,200 שקל.

תמר גוז'נסקי: אבל בקריטריונים שלכם זה לא מספיק שהיא מקבלת שכר מינימום, היא צריכה גם את ה1,600- נקודות.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שבמדינה הזאת אישה חד-הורית עם שכר מינימום אוטומטית היתה צריכה לקבל עזרה בשכר דירה, אוטומטית.

מיכאלה גרזון: את לא שמעת אותי, אין מבחן ניקוד לחד-הורית.

ברברה אפשטיין: זוג שמרוויח שכר מינימום ושאין לו ניקוד לא יקבל.

תמר גוז'נסקי: נכון, לא יקבל.

תמר גוז'נסקי: יכול להיות שבנקודה כזאת או אחרת תתקני אותי, זה יהיה בסדר גמור.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר בגדול, אין דרך לשקם משפחות אלא באמצעות הסיוע הזה בשכר הדירה.

תמר גוז'נסקי: אם לא נסייע להן, אנחנו נחזיר אותן ללשכות הרווחה, הן לא ילכו לעבודה, ואז הן יקבלו הכל, תאמין לי.

תמר גוז'נסקי: הן יקבלו את כל ההנחות, הנחה בארנונה, הנחה במעון ילדים.

תמר גוז'נסקי: מה אנחנו רוצים?

איוב קרא: בעיניי המגזר הזה, או הקבוצה החלשה הזאת באוכלוסייה, היא דבר קדוש לכולנו.

איוב קרא: פנו אליי כמה חד-הוריות מאזור הצפון, וכאב לי מאד מאד שהמשכנתא המרבית שיכולים להגיע אליה היא משהו בסביבות 30,000 דולר או 40,000 דולר, כאשר הדירה בעלות הנמוכה ביותר היא 80,000 עד 100,000 דולר.

איוב קרא: מה יכולה לעשות אישה שלוקחת נטל כל כך כבד עליה?

איוב קרא: אני חושב שהוועדה צריכה לעמוד לצדן בצורה חד משמעית.

איוב קרא: כמו שאמרה חברת הכנסת גוז'נסקי, יש שם מיליארדי שקלים שנשארו.

איוב קרא: למה לא ייעשה צדק בחברה עם אנשים שבאמת זקוקים?

דוד טל: הכספים נשארו, משום שהם לא יכלו לנצל את זה.

איוב קרא: אולי פעם אחת ייעשה צדק עם קבוצה מיוחדת זו ואנחנו בוועדה ניזום שתהיה לקבוצה הזאת פריבילגיה להגיע לאיזו דירה?

דוד טל: זאת אפילו לא פריבילגיה, זה דבר שהוא אלמנטרי, כשאנחנו מדברים בחברה על שוויון ועל צדק חברתי.

איוב קרא: אני חושב שאדם נורמלי יכול להסכים שתהיה להם פריבילגיה.

איוב קרא: גם אני, אדם נורמלי, מוכן שיהיו בעדיפות עליי, כדי שיגיעו למצב נורמלי שיוכלו לנהל את חייהן ולחיות כמו שצריך.

מקסים לוי: דווקא הייתי באיזה אירוע ויצאתי ממנו כדי להשתתף בישיבה הזאת.

דוד טל: אני מאד מודה לך ומעריך את זה.

מקסים לוי: הממשלה נבחרה בזכות הדברים האלה, כמו: הדיור הציבורי.

מקסים לוי: בזמנו טענו כנגד שלטון נתניהו שיש פגיעה בכל הנושאים החברתיים.

מקסים לוי: נדמה לי שאנחנו עומדים בפני 100 ימי החסד של הממשלה הזאת, כאשר לא השמענו את קולנו בנושאים החברתיים בזמן הזה.

מקסים לוי: מסתבר שהמצוקה הזאת קשה ביותר.

מקסים לוי: נדמה לי שזוגות צעירים יבואו לכאן ויקימו אוהלים ויהיה להם כוח להפגין, אבל ללכת היום ולזרוק משפחות חד-הוריות ומעוטות יכולת זאת חוצפה של ממשלה, שכנראה גם הרגישות החברתית הסתלקה ממנה.

מקסים לוי: היום יש הפגנה של דיור ציבורי.

מקסים לוי: כוועדה עלינו לצעוק את צעקתם, להעלות את הנושא מעל במת הכנסת ולהשתדל לפנות לראש הממשלה לאחר הישיבה הזאת בפנייה של הוועדה שדנה בנושא הזה.

מקסים לוי: הנושא הזה רגיש מאד, ולא נוכל לסבול שהתופעה הזאת תכה במשפחות חד-הוריות ובמשפחות מעוטות יכולת.

מקסים לוי: זאת קריאה של הוועדה לראש הממשלה אישית.

מקסים לוי: ובזה לא נסתפק, אלא נצטרך להתריע עד לביטול הגזרה הזאת, משום שאם תמומש - כשאנו יודעים מה מצב התעסוקה במשק, הבעיות החברתיות והמיתון הגדול - אין ספק שלאף אחד לא יהיה כסף לשכור דירות.

מקסים לוי: זאת אומרת, המון משפחות ימצאו את עצמן מחוץ לבתיהן ויפרו חוזים, ואז יהיה מצב קטסטרופלי.

מקסים לוי: אני חושב שצריך להקדים תרופה למכה.

מקסים לוי: עלינו להיות להם לפה, כי הוועדה הזאת חשובה מאד מבחינתם, ועלינו לעשות הכל כדי שהגזרה הזאת תבוטל.

עמנואל דובשק: נראה לי שחסר מנגנון שיתאם את כל ההחלטות הבין משרדיות האלה, כי החלטה של משרד הבינוי והשיכון שמכבידה על משרד אחר ופוגעת בהיבטים אחרים, למעשה היא יד ימין חותכת את יד שמאל.

עמנואל דובשק: אם אין מדיניות מתואמת בין המשרדים בנושא הספציפי של המשפחות החד-הוריות, מדיניות שתהיה מרוכזת סביב הנושא הזה, אנחנו באמת מגיעים למצב כזה שאדם מקבל פחות ונסמך על שולחן מישהו אחר.

שנטל אזולאי: למה אנחנו לא שומעים נציג של משרד האוצר?

דוד טל: מייד.

ציפי ברקוביץ: האם מבחן ההכנסה הזה יעמוד גם לאלה במסגרת שלוש השנים של הזכאות?

ברברה אפשטיין: כן.

ציפי ברקוביץ: אם כך, זה ממש תמוה.

ציפי ברקוביץ: איך אפשר לחיות מ4,500- שקל ברוטו, כשמתוך זה 600 שקל - ונגיד המקסימום 1,000 שקל - לשכר דירה?

ציפי ברקוביץ: איפה מוצאים בית במחיר הזה?

ציפי ברקוביץ: אנחנו יודעים כמה עולה לשלם עבור כל המסגרת החינוכית לילדים.

ציפי ברקוביץ: איזה הנחות בארנונה המשפחות החד-הוריות מקבלות?

ציפי ברקוביץ: באמת, 20% , ואם הן מקבלת הבטחת הכנסה, אז תודה רבה - 70%.

ציפי ברקוביץ: יש כל כך הרבה הוצאות נלוות, וגם מי שמרוויחה את הסכום הזה, היא כבר לא בדיוק זכאית לקבל השלמת הכנסה.

ציפי ברקוביץ: אני חושבת שזאת שערורייה.

ציפי ברקוביץ: אתמול הגיעו אלינו מספר רב של פניות, וזעקו: בואו תעשו משהו, כי זה דבר בלתי אפשרי.

שי יפתח: לפני שאני אתייחס לנושא המרכזי, אני רוצה להעיר לגבי ההערה של חברת הכנסת גוז'נסקי לגבי עודף בתקציב המשכנתאות.

שי יפתח: בשנת 1999 אני יכול להגיד כמעט בוודאות שלא יהיה עודף בתקציב המשכנתאות.

שנטל אזולאי: אנשים מימשו את הכל?

שי יפתח: אין הכל, התקציב הוא לא מגבלה למספר המימוש.

שי יפתח: בסופו של דבר, מומש כל תקציב המשכנתאות.

ברברה אפשטיין: לאן הוא הועבר?

שי יפתח: אנשים מימשו את המשכנתאות.

ברכה ארג'ואני: אלינו הגיעו השנה כל כך הרבה פניות, על מה אתה מדבר?

תמר גוז'נסקי: תעזוב ב1999-, אתה מאשר מיליארד שקל בשנת 1997 ושני מיליארד שקל בשנת 1998?

תמר גוז'נסקי: יחד שלושה מיליארד שקל, את זה אתה מאשר?

שי יפתח: אני לא זוכר את הנתונים בעל פה.

תמר גוז'נסקי: אתה מאשר או לא? נו באמת, זה לא פייר לבוא לישיבה לא מוכן.

תמר גוז'נסקי: לא ככה באים לישיבה, לא עושים דבר כזה.

דוד טל: עם כל הכבוד, ואני מגן על פקידי המשרדים הממשלתיים, לא יכול להיות שיגיע לכאן פקיד בכיר של משרד ממשלתי ולא יהיו לו תשובות.

שי יפתח: נושא הישיבה הוא סיוע בשכר דירה ולא עודף בתקציב המשכנתאות.

דוד טל: אם מימוש משכנתאות לא קשור ולא שייך לזה, אני לא יודע מה שייך לזה, עם כל הכבוד.

תמר גוז'נסקי: יש נתונים מהותיים שכל אחד יודע אותם בעל פה במשרד הבינוי והשיכון, תאמין לי שגם הפקיד הזוטר יודע את הנתון הזה, ואתה בוודאי יודע אותו.

תמר גוז'נסקי: לא פייר לבוא לישיבה ולהכחיש נתון.

שי יפתח: לא הכחשתי נתון.

תמר גוז'נסקי: מה היה עודף המשכנתאות בשנים 1997 ו1998-?

שי יפתח: לא יודע בעל פה, לא זוכר.

דוד טל: הוא לא יודע.

אהובה ניסן: זה גם לא מעניין אותו.

אהובה ניסן: עם המשכורת שלו, הוא לא מודאג איך ישלם את שכר הדירה, הוא ישן טוב בלילה.

שי יפתח: מעבר לזה, לגבי השינוי בתחום הסיוע לשכר דירה.

שי יפתח: במסגרת השינוי הזה קבענו את מבחן ההכנסה לאור נתוני אותו מחקר שגברת מיכאלה גרזון דיברה עליו, על מנת להבטיח שאותם אנשים שנזקקים לשכר דירה ימשיכו לקבל אותו.

שי יפתח: מסקנת המחקר היתה שחלק מהאנשים - -

ברברה אפשטיין: 9,000 מתוך 14,000?

שי יפתח: מסקנת המחקר היתה שחלק מהאנשים משתמשים בסיוע לשכר דירה שהם מקבלים, למעשה, כדי לשכור דירות שהן יותר יקרות.

דוד טל: האם באותה מסגרת של מחקר גם בדקתם את העלויות הנוספות שמשרד האוצר יצטרך לשלם לאותם אנשים כתוצאה מכך שמורידים אותם לקו העוני, וכנראה בצורה כזאת או אחרת יגיעו לביטוח לאומי, למשרד העבודה והרווחה וכו'?

שי יפתח: אותם אנשים שהכנסתם נמוכה וקיבלו קודם לכן סיוע בשכר דירה, ימשיכו לקבל גם אחרי השינוי.

תמר גוז'נסקי: מה זה נמוך?

תמר גוז'נסקי: כמה זה לנפש?

שי יפתח: לזוג מדובר על הכנסה של 4,075 שקלים.

שי יפתח: למשפחה שלה ילד אחד 4,524 שקלים.

שי יפתח: למשפחה עם שני ילדים ויותר - 5,182 שקלים.

תמר גוז'נסקי: כמה קו העוני למשפחה עם שני ילדים?

שי יפתח: אני לא זוכר.

דוד טל: אני מצטער מאד לומר לך שאתה לוועדה בפעם הבאה לא מגיע, אם אתה לא מכין שיעורי בית, ואת זה שר האוצר שלך יידע היום ושלא ישלח אותך יותר לכאן.

שנטל אזולאי: אלה האנשים שמחליטים עבורנו?

מקסים לוי: אני מבין שההחלטה הזאת נובעת מקיצוץ במשרדי הממשלה בתקציב המדינה.

תמר גוז'נסקי: קיצוץ הרוחב הידוע.

מקסים לוי: מה המדיניות, למשל, שהביאה את משרד האוצר ואת משרד הבינוי והשיכון להטיל את הגזרה הזאת?

תמר גוז'נסקי: ניצול לרעה של התקציב.

דוד טל: הם מדברים על מחקר שהראה שככל שאתה נותן להם סיוע, הם שוכרים דירות יותר גדולות.

1063: למה אנחנו צריכים להיות שפני ניסיון של משרד הבינוי והשיכון?

ברכה ארג'ואני: אני וכל החברות שלי החד-הוריות חשות - ויש כאן גם אנשים לא חד-הוריים, אבל הם בודדים או זוגות נשואים שגם עומדים להיפגע מהקיצוץ הזה - מאד נפגעות, קודם כל, לגבי המחקר שעשה משרד הבינוי והשיכון.

ברכה ארג'ואני: אנחנו שפני ניסיונות לאיזה שהם מחקרים?

ברכה ארג'ואני: אני לא יודעת את מי הם חוקרים ואיך הם מגיעים למסקנות האלה.

ברכה ארג'ואני: כל הזמן מדברים על דירות יותר יקרות.

ברכה ארג'ואני: לפעמים כשאדם הולך לחפש דירה, הוא יודע שיש לו אפשרות או לקחת את הדירה הזאת, כי זה המחיר שבעל הבית דורש - ולא תמיד הדירות האלה ראויות למגורים, וזה המחיר שהוא דורש כי אין פיקוח על מחירים, איך אפשר לומר שהוא לקח דירה יותר יקרה?

ברכה ארג'ואני: איזו ברירה היתה לו? - או להגיע לפתח משרד הבינוי והשיכון.

ברכה ארג'ואני: אלפי פניות נאספו אלינו רק בתקופה האחרונה, גם של זוגות צעירים וגם של חד-הוריות, שבוכים ואומרים: למה לא עושים איזשהו שינוי בנושא המשכנתאות?

ברכה ארג'ואני: כל הכסף הזה שנשאר שנים על גבי שנים, אם היו משאירים אותו בתקציב משרד הבינוי והשיכון, היום הוא לא היה אומר שצריכים לקצץ.

חנה מרגלית: אני רוצה להפנות שאלה לנציגת משרד הבינוי והשיכון.

חנה מרגלית: לפני כשנה ישב סגן השר פרוש עם חברת הכנסת נעמי חזן, והם ביקשו לבדוק מחקר מסויים לגבי מימוש משכנתאות, לגבי סיוע בשכר דירה והארכת זמן הסיוע בקבלת שכר הדירה.

חנה מרגלית: האם מישהו בדק את המחקר הזה?

חנה מרגלית: האם מישהו חקר את זה, או שזה סתם נשאר בפרוטוקול?

חנה מרגלית: מי הוא זה שעשה את המחקר הזה והגיע למסקנות שהגיע?

חנה מרגלית: יכול להיות שהוא לא בדק את האנשים הנכונים.

תמר גוז'נסקי: הוזכרה פה ועדת גדיש המפורסמת.

תמר גוז'נסקי: היה לי הכבוד להעיד בפני הוועדה.

תמר גוז'נסקי: הרגע להקמת ועדת גדיש המפורסמת היה תביעה שהיתה בכנסת לשפר את תנאי המשכנתאות ולעדכן את סכומי המשכנתאות, שכידוע, כמעט לא עודכנו מאז החוק ב1992-.

תמר גוז'נסקי: בדרך כלל ערכן הריאלי נשחק למחצית, לשליש, מערכן הריאלי ב1992-, מי שיודע את עליית מחירי הדיור.

תמר גוז'נסקי: עכשיו הוקמה ועדת גדיש.

תמר גוז'נסקי: ההצעה בפני ועדת גדיש היתה לשפר את תנאי המשכנתאות.

תמר גוז'נסקי: אמרה ועדת גדיש - שיפור תנאי המשכנתאות יעלה למדינה הון כסף.

תמר גוז'נסקי: אמרו שימצאו פתרון אחר להקל על הקבוצות החלשות ביותר, זאת היתה המסקנה של ועדת גדיש.

תמר גוז'נסקי: לכן, הם קצת שיפרו את תנאי הסיוע בשכר דירה כפיצוי על אי שיפור במשכנתאות, מתוך הנחה שזה יסייע לקבוצות הכי חלשות, בעוד שמשכנתאות פתוחות לכל אחד.

תמר גוז'נסקי: הכיוון שלי נכון?

תמר גוז'נסקי: ועכשיו, אחרי שעשו צעד כזה, לא שיפרו את המשכנתאות ואמרו נשפר קצת את התנאים, עכשיו חוזרים אחורה.

מקסים לוי: הוועדה הזאת היתה אמורה לקחת כסף מאותן שכבות הביניים ולהעביר אותן לשכבות המצוקה.

מקסים לוי: הקטינו את המשכנתאות של שכבות הביניים.

תמר גוז'נסקי: לא הקטינו.

מקסים לוי: הקטינו אותן בערכים ריאליים.

מקסים לוי: ואז אמרו: ניקח את הכסף הזה וניתן אותו, ולא עשו שום דבר אז.

מיכאלה גרזון: השיפורים שהיו בוועדת גדיש חייבו הגדלה של התקציב של המשכנתאות, והתיקון היה במשכנתאות בכמיליארד שקל, זאת אומרת:

מיכאלה גרזון: משרד האוצר שם את היד בכיס ונתן עוד מיליארד שקל לטובת משכנתאות.

תמר גוז'נסקי: זה לא המשכנתאות הבסיסיות.

תמר גוז'נסקי: ההבחנה היתה רק בקבוצת המצוקה, נכון?

מיכאלה גרזון: השינוי היה בצורה פרוגרסיבית.

תמר גוז'נסקי: אבל אלה לא לקחו את המשכנתאות, כי לא היה להם יתר הכסף, ולכן נשאר הכסף במשרד האוצר.

מיכאלה גרזון: אני לא מעידה על השנה שעברה.

מקסים לוי: למי שהיתה משפחה ברוכת ילדים, קיבל יותר.

דוד טל: אני מבקש לסכם את הישיבה של הוועדה.

דוד טל: אני חושב שכחבר כנסת מחוקק בבית הזה, אולי זה לא יהיה יפה מצדי להציע לכם להפגין ולהצטרף להפגנות.

ברכה ארג'ואני: תצטרף אלינו.

דוד טל: אני תמיד מצטרף, אני רק אומר שזה לא יהיה יפה שאני אגיד לכם לעשות את זה.

דוד טל: אבל אתם יכולים להפגין, בין אם בפני עצמכם, ובין אם להצטרף להפגנה של הדיור הציבורי, או כל פורום כזה שקם, כדי להקים קול זעקה.

דוד טל: הוועדה הזאת, על פי מה ששמעתי מחברי הכנסת, מאוחדת שיש לבטל את הדבר הזה.

מקסים לוי: אבל אולי הצעת החלטה.

דוד טל: יש לי הצעת החלטה, ואני אציע אותה.

דוד טל: אם אדוני יציע לתקן, אנחנו נתקן.

דוד טל: אני מבקש לקרוא את הצעת ההחלטה: יושב ראש הוועדה יפנה היום במברק לראש הממשלה ולשר הבינוי והשיכון.

תמר גוז'נסקי: ולשר האוצר.

דוד טל: יושב ראש הוועדה יפנה היום במברק לראש הממשלה, לשר האוצר ולשר הבינוי והשיכון בבקשה דחופה לבדוק מחדש את החלטתם לשנות את הקריטריונים למתן סיוע בדיור.

תמר גוז'נסקי: להרע את הקריטריונים למתן סיוע בשכר דירה.

דוד טל: להרע את הקריטריונים למתן סיוע בשכר דירה.

דוד טל: ה"חסכון" בסך 40 מיליון שקל אינו שווה את מחיר הפגיעה באלפי משפחות; מה גם שהמדינה תיאלץ לשלם למשפחות הללו מכיס אחר, באמצעות לשכות הרווחה והרשויות שונות.

דוד טל: זה מקובל?

דוד טל: בסדר.

דוד טל: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.