ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 5, 1999-07-26 09:45

חברי הוועדה: חיים כץ מקסים לוי יעקב ליצמן יאיר פרץ איוב קרא מוזמנים: אילת זלדין - הלשכה המשפטית, משרד העבודה והרווחה ורדה אדוארד -סגנית מפקח עבודה ראשי, משרד העבודה והרווחה חיים אליהו - סגן מנהל המוסד לבטיחות ולגיהות, משרד העבודה והרווחה דלית רנרט - הלשכה המשפטית, משרד העבודה והרווחה צבי גוטווטר - מ"מ יו"ר האגף לאיגוד מקצועי, ההסתדרות הכללית החדשה חזקיה ישראל- מנהל המחלקה לביטוח סוציאלי, התאחדות התעשיינים

סדר היום: תקנות ארגון הפיקוח על העבודה (מסירת מידע והדרכת עובדים), התשנ"ט- 1999.

סדר היום: תקנות ארגון הפיקוח על העבודה (מסירת מידע והדרכת עובדים), התשנ"ט- 1999

דוד טל: בוקר טוב.

דוד טל: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא תקנות ארגון הפיקוח על העבודה (מסירת מידע והדרכת עובדים), התשנ"ט- 1999.

דוד טל: עורכת הדין אילת, נציגת משרד העבודה והרווחה, בבקשה.

אילת זלדין: התקנות האלה הן החלפה של התקנות משנת 1984.

אילת זלדין: ערכתי טבלה שמסבירה את ההבדלים בין התקנות.

אילת זלדין: יושב כאן נציג התאחדות התעשיינים, יושבת כאן נציגת אגף הפיקוח על העבודה, ואנחנו רוצים להגיד שהתקנות נקלטו טוב מאד במשק.

דוד טל: נציגת הפיקוח על העבודה במשרד העבודה?

אילת זלדין: כן.

אילת זלדין: זו הגברת ורדה אדוארד, סגנית מפקח עבודה ראשי, ואגף פיקוח על העבודה הוא האגף שאחראי על אכיפת הנושא הזה.

אילת זלדין: אנחנו עובדים מאד צמוד עם התאחדות התעשיינים ועם מועצת המוסד, עם ההסתדרות שגם ראתה את התקנות האלה.

אילת זלדין: בתקנות האלה הוספנו דברים שהגופים האלה ביקשו לאור ניסיון העבר ואנחנו מבקשים שהתקנות האלה, בניגוד לתקנות שהיו ב- 1984 שאז נחשבו לחידוש גדול והוועדה אישרה אותן לתקופה מוגבלת.

אילת זלדין: ..

דוד טל: של שנה, וכל שנה היו אמורים לחדש.

דוד טל: אולי הגברת ורדה תאמר לי מדוע לא חידשו את התקנות הללו ומדוע היתה לקונה כזו גדולה.

ורדה אדוארד: זו היתה תקלה טכנית.

דוד טל: כך מגידירים את זה?

דוד טל: תקלה טכנית?

ורדה אדוארד: אין לזה שום הסבר אמיתי.

ורדה אדוארד: ההסבר היחיד שאני יכולה לראות כאן זה שמאחר שהתקנות האלה נקלטו כל כך טוב ובאמת הפכו להיות חלק מעולם העבודה.

ורדה אדוארד: ..

דוד טל: ואם היה קורה משהו, זה היה בכלל לא פלילי.

דוד טל: היות שהתקנות האלה לא היו בתוקף, הדבר הזה לא היה פלילי, זו עבירה שהיתה לא פלילית.

ורדה אדוארד: נכון.

דוד טל: אי אפשר היה להאשים את אף אחד, ודאי לא אזרחי.

דוד טל: מי אמור במשרד העבודה והרווחה לטפל בנושא הזה?

ורדה אדוארד: אנחנו, באמצעות הלשכה המשפטית.

דוד טל: אני מבקש להוציא מכתב לשר העבודה והרווחה בנושא הזה ולהעמיד אותו על חומרת הדברים, שמי שהיה צריך לעקוב אחר התקנות, לא עקב בזמן והדברים מגיעים אלינו באיחור רב.

אילת זלדין: לאור מה שקרה, מה שאנחנו מבקשים - נציג התאחדות התעשייניים תומך בעמדתנו - שהתקנות הפעם יאושרו ללא שום הגבלת זמן מכיוון שלמעשה אין כאן כבר חידוש, אלה התקנות הוותיקות עם שיפורים, על מנת שלא תקרה תקלה כזאת שוב.

אילת זלדין: לפי מה שהיושב ראש יורה לי, האם היו"ר רוצה שאני אסביר את ההבדלים?

דוד טל: קודם כל, אני רוצה לשמוע האם יש איזשהן הסתייגויות של מי מהמשתתפים כאן.

משה בוטון: חברי הכנסת לא קראו זאת.

דוד טל: חברי הכנסת, בבקשה, יוכלו לעיין, אבל אני רוצה לדעת לגבי המשתתפים כאן.

דוד טל: נציג התאחדות התעשיינים, בבקשה.

חזקיה ישראל: אנחנו תומכים בתקנות, אנחנו חושבים שהפיכתן לקבע זהו דבר חשוב, שיידעו שזה לא דבר ארעי וחובת המעסיק ליידע את עובדיו על הסיכונים שקיימים במקום עבודה.

חזקיה ישראל: זה מקובל עלינו, זה דבר אלמנטרי ואנחנו מברכים על כך וגם על ההצעה להפוך זאת לקבוע.

דוד טל: נמצא כאן מישהו מן ההסתדרות הכללית?

צבי גוטווטר: אנחנו גם כן מהתומכים בעניין, אבל הייתי מבקש כמה תיקוני נוסח קלים.

צבי גוטווטר: בסעיף 5(א) - שכר ותשלומים אחרים: "נערכה הדרכה בהתאם לתקנות אלה בשעות העבודה והעובד נעדר בשל כך מעבודתו, לא תנוכה משכרו תמורת זמן העדרו כאמור".

צבי גוטווטר: אני הייתי מבקש שבמקום המשפט האחרון: "שלא תנוכה משכרו תמורת זמן העדרו כאמור", ייכתב: "ייחשב זמן זה כזמן עבודה לכל דבר וענין".

דוד טל: יש לך רק הסתייגות אחת או שיש לך כמה?

צבי גוטווטר: יש לי עוד כמה.

דוד טל: אם כך, ניתן לאילת קודם כל לסקור לנו את התיקונים, ולאחר מכן נביע את הסתייגותנו וננסה להגיע לכלל הסכמה.

אילת זלדין: האם להציג רק את התיקונים או לעבור על הכל?

דוד טל: תעברי בכלל, לצורך הפרוטוקול, היות שזה הולך להיות קבוע ויותר לא נדון בכך.

אילת זלדין: הסעיף הראשון הוא סעיף הגדרות.

אילת זלדין: הוספנו את סעיף ההגדרות שלא היה קיים בתקנות הקודמות.

אילת זלדין: בנושא בטיחות בעבודה יש לנו הרבה מאד תקנות, ואלה ההגדרות שהולכות איתנו לאורך כל התקנות, עשינו כאן אחידות.

אילת זלדין: אסביר למשל ש"בדיקה סביבתית תעסוקתית" מוגדרת כך לאור דרישת המשרד לאיכות הסביבה להבחין בין הבדיקות שהם עושים לבין הבדיקות שאנחנו עושים - הם עושים מחוץ למפעל ואנחנו עושים בתוך המפעל.

אילת זלדין: סעיף 2 הוא סעיף שדורש מהמעביד למסור לעובד מידע עדכני בדבר הסיכונים, במיוחד הסיכונים בתחנת העבודה, והוראות עדכניות לשימוש של הציוד.

אילת זלדין: הסעיף הזה לא השתנה.

יעקב ליצמן: מי צריך למסור למעביד את הסיכונים?

יעקב ליצמן: מאיפה הוא יודע מהם הסיכונים?

דוד טל: אלה תקנות של משרד העבודה.

יעקב ליצמן: שהמעביד חייב להעביר לעובד, אבל מאיפה המעביד יודע?

יעקב ליצמן: נניח שיש איזושהי סכנה לגבי שקית מלט, האם כתוב שיש סיכון?

ורדה אדוארד: יש חובות שאנחנו הטלנו על המעביד, מכח חוקים ותקנות אחרים, שמחייבים אותו לבדוק מהם הסיכונים, לאתר אותם.

יעקב ליצמן: איך הוא יודע מה לבדוק?

ורדה אדוארד: אם הוא לא יודע, הוא צריך לברר עם בעלי מקצוע שיודעים לבדוק.

ורדה אדוארד: יש לו כאן חובה שמוטלת עליו.

דוד טל: מה ששואל חבר הכנסת ליצמן: מאין למעסיק הזה שנניח חומר מסוים הוא מסוכן?

ורדה אדוארד: יש תקנות גיליון בטיחות, יש תקנות שמחייבות אותו להכין תכנית בטיחות שכוללת, בין השאר, סקר של סיכונים שקיימים במפעל, והוא חייב להכין זאת באמצעות אדם שהוא בקי בנושא.

יעקב ליצמן: לדוגמה: "דבק משוגע", דבק חזק.

יעקב ליצמן: שמעתי שיש סיכונים בכך.

יעקב ליצמן: אני לא יודע האם הסיכונים האלה כתובים בכלל.

יעקב ליצמן: נניח שמשתמשים בדבק כזה, אבל יכול להיות שלא כתובים הסיכונים, מאיפה המעביד אמור לדעת שיש סיכון בדבר זה, שהוא צריך להעביר זאת לעובד?

אילת זלדין: יש לנו גם תקנות שנקראות גיליון בטיחות, שמחייבות את כל החומרים שמגיעים למעביד להגיע עם הוראות של מהם הסיכונים, איזה חומרים מצויים שם, מהם אמצעי הזהירות שהוא צריך לנקוט, כך שלמעביד יש את האינפורמציה לגבי חומרים.

יעקב ליצמן: הוא צריך ללמוד את כל הסיכונים לפני שהוא מתחיל להיות קבלן?

אילת זלדין: נכון.

מקסים לוי: הבעיה היא לא זאת, כי בכל מוצר יש חובה על המשווק לפרסם את רמת הסיכונים.

מקסים לוי: זה חיוב, וכאן מדובר על חוק אחר שמחייב את היצרן לרשום את רמת הסיכונים.

מקסים לוי: לפעמים נתקלים בבעיה שעובד עובר בדיקות רפואיות, ומתסבר שבגלל חומר מסוים המעביד או מי שבדק אותו במקום העבודה היה צריך להגיד שהוא איננו מסוגל לעבוד במקום עבודה כזה או אחר.

דוד טל: בגלל אלרגיה, או משהו כזה?

מקסים לוי: לא חשוב מה.

מקסים לוי: אם הוא עורך בדיקות לפני כניסתו למפעל...

יעקב ליצמן: עובד לא חייב.

מקסים לוי: עובד חייב לעבור בדיקות רפואיות בכל מקום עבודה.

מקסים לוי: נניח שנתגלה ליקוי שמיעה והוא הולך לאגף של ניסוי מטוסים.

מקסים לוי: כאן יש חובה של המעביד להתריע לגבי הסיכון של העובד הזה אם יילך לאגף זה.

מקסים לוי: המעביד לא יכול להראות מה רמות הסיכון.

מקסים לוי: רמת הסיכון היא בין הבדיקה לבין קליטתו במפעל באיזור כזה או אחר.

מקסים לוי: אני לא חושב שבתקנות אלה אפשר לכלול זאת, אלה הבעיות שמתעוררות כתוצאה מכך.

חיים אליהו: שמי חיים אליהו, סגן מנהל המוסד לבטיחות ולגיהות.

חיים אליהו: המוסד לבטיחות ולגיהות הוא תאגיד ציבורי שהוקם על פי החוק הזה - חוק ארגון הפיקוח על העבודה, נתמך על ידי הביטוח הלאומי, מעסיק כ- 100 עובדים מדריכים מקצועיים, וזה עונה בדיוק לשאלה שלך - חבר הכנסת ליצמן - בעלי הכשרה בתחומים רבים: בתחום הבניין, בתחום הכימיה, בתחום הגיהות, הבריאות וכל הנושאים האלה.

חיים אליהו: יש לנו ארבעה מרכזים ראשיים: בחיפה, בתל-אביב, בירושלים ובבאר-שבע.

חיים אליהו: באמצעות המדריכים שיש לנו בסניפים, אנחנו מגיעים - לשם הזהירות אני אומר - כמעט לכל המפעלים שאנחנו מכירים בארץ , אם אלה מפעלים קטנים שאין בהם לא ועדת בטיחות.

חיים אליהו: ..

יעקב ליצמן: פעם בשנה.

חיים אליהו: לא.

חיים אליהו: אנחנו מגיעים גם יותר מפעם בשנה, תלוי ברמת הסיכון של אותו מפעל - אם מפעלים קטנים, מפעלים בינוניים, מפעלים עתירי ידע - זה לא חשוב, בכל רמות הסיכון.

חיים אליהו: המדריכים מגיעים למפעלים, הם מסיירים יחד עם ועדת הבטיחות, ואם יש ממונה על בטיחות, תפקיד המדריכים שלנו הוא להדריך את ועדת הבטיחות, לאתר את הסיכונים.

חיים אליהו: מעבר לכך, אנחנו מקיימים פעולות הדרכה שמקיפות כ- 60 אלף עובדים בשנה.

דוד טל: ועדת בטיחות יש לכל מספר של עובדים?

חיים אליהו: לא.

חיים אליהו: לפי החוק, ועדת בטיחות יש רק במפעלים שמעסיקים 25 עובדים ומעלה.

דוד טל: מה קורה במפעל עם 20 עובדים?

חיים אליהו: אין שם ועדת בטיחות.

חיים אליהו: היחידים שמגיעים לשם אלה המפקחים שבאים לפקח על אכיפת החוק ומדריכי המוסד לבטיחות ולגיהות, שבאים לשם ונותנים מידע באשר לסיכונים שבתחום העבודה של העובדים.

חיים אליהו: מעבר לכך, אנחנו מפעילים פעולות הדרכה בתוך שטח המפעל, עם ניידת הדרכת בטיחות, שבאה להסביר לעובדים איך להתגונן בפני כל הסיכונים, זאת אומרת אנחנו נותנים להם בצורה אינטר-אקטיבית בתוך הניידת שיעור מאד מרוכז כדי לגרות את הנושא של מודעות לבטיחות, מדריכים בתוך המפעלים, אנחנו מדריכים בפעולות איזוריות ומכשירים ומסמיכים, יחד עם הפיקוח על העבודה, ממונים על הבטיחות.

חיים אליהו: בנוסף לכך, יש לנו מרכז מידע שנותן תשובות לכל פונה.

חיים אליהו: דרך אגב, 60% מהפעילות שלנו זהו שירות חינם, אנחנו לא גובים כסף עבור הביקורים שלנו במפעלים ולא גובים כסף ממי שפונה למרכז המידע.

חיים אליהו: במרכז המידע עובדים 10 מידענים בתחומים שונים והוא מיועד לכל מי שרוצה.

יעקב ליצמן: זה מרכזי?

חיים אליהו: זה מרכזי.

חיים אליהו: כל מי שרוצה - אם זה עקרת-בית, מהנדס במפעל, איש בטיחות או מנהל מפעל, איש אקדמיה מהאוניברסיטה - פונה באיזו שאלה שהוא רוצה בתחום הבטיחות והגיהות, והוא מקבל את התשובה בהתאם לרמתו - אם הוא רוצה טקסט מלא, אם הוא רוצה טקסט מעובד, אם הוא רוצה טקסט מתורגם, בכל התחומים.

חיים אליהו: אם זה לא מצוי במאגר שלנו בארץ, אנחנו פונים למאגרי מידע בעולם, שולפים משם את המידע ומעבירים לו.

חיים אליהו: אנחנו, באמצעות מרכז המידע, פתרנו המון בעיות של חומרים שאתה מדבר עליהם, אדוני, שלא היו לגביהם תשובות.

דוד טל: אתה יכול לומר שרובם הגדול של המעסיקים בארץ היום מודע לסכנות שקיימות בכל חומר וחומר?

חיים אליהו: לא.

חיים אליהו: קצרה ידינו.

חיים אליהו: אנחנו בסך הכל מוסד מאד קטן ואנחנו לא היחידים שעוסקים בנושא הבטיחות.

חיים אליהו: המוסד לבטיחות מגיע - אני אומר בזהירות - לפחות ל - 80% מהמפעלים, אבל אנחנו מגיעים בתדירות של שלושה ביקורים בשנה, שני ביקורים בשנה - תלוי בגודל - יש גם ארבעה ביקורים בשנה.

חיים אליהו: אנחנו מקיימים גם פעולות הדרכה, גם מכינים סקרי סיכונים בטיחותיים, גיהותיים, עושים תכניות בטיחות למפעלים, לאלה שלא מסוגלים להכין לבד, עוזרים למפעלים להכין תכניות בטיחות, אבל זה לא מספיק.

יעקב ליצמן: אתם אמורים גם לבדוק את הפיגומים בבנייה?

חיים אליהו: בוודאי.

חיים אליהו: אתן לך דוגמה: אתה בוודאי יודע שענף הבניין הוא עתיר תאונות מוות.

חיים אליהו: למעלה מ- 50% מתאונות המוות מתרחשות בענף הבנייין, בעוד שענף הבניין בקושי מעסיק 10% מכלל המועסקים במשק, והוא תופס כ- 60% מתאונות המוות.

חיים אליהו: במימון הפעולה המונעת שקשורה למשרד העבודה אנחנו מבצעים פרוייקט באתרי בנייה באמצעות שישה מדריכים וניידת הדרכה אינטר-אקטיבית חדשנית ביותר שנחנכה רק לפני כשנתיים.

חיים אליהו: אנחנו מגיעים לכ- 2000 אתרי בנייה בארץ, במקום אנחנו מדריכים, במקום אנחנו מסבירים מה צריך להיות.

חיים אליהו: לנו אין סמכויות, אנחנו לא יכולים לאכוף, אנחנו לא יכולים להגיד: תפסיקו את העבודה כאן.

חיים אליהו: זו הסמכות של אגף הפיקוח.

משה בוטון: אתם יכולים לפנות לאגף הפיקוח שייעשה את העבודה.

חיים אליהו: אנחנו יכולים, ברור.

חיים אליהו: כשצריך, אנחנו עושים את זה.

חיים אליהו: נניח אנחנו באים, רואים שהפיגום אינו תקין.

חיים אליהו: ישנם בורות, יש מכשולים.

דוד טל: אני מניח שאדוני יכול להרצות לנו עוד שעה, וההרצאה מרתקת, אבל נמשיך עם התקנות.

חיים אליהו: אני מציע לכם לזמן אותנו פעם להסביר לגבי המוסד לבטיחות.

דוד טל: ברצון רב.

דוד טל: אילת, תמשיכי בבקשה.

אילת זלדין: אני עוברת לסעיף 3 - הדרכת עובדים.

משה בוטון: יש לי בקשה.

משה בוטון: היות שהכנסתם כאן כבר הגדרות, אתם משתמשים במינוח: "מחזיק במקום עבודה", גם בסעיפים וגם בחוק.

משה בוטון: אני חושב שכן צריך להגדיר זאת ואני מציע לכתוב: מחזיק במקום עבודה - אל"ף המעביד וכן כל אדם אחר שמחזיק במקום העבודה, זאת אומרת שיהיה ברור שזה המעביד.

משה בוטון: יכולה להתעורר שאלה משפטית לגבי מחזיק במקום עבודה, יכול להיות שהמעביד לא מחזיק במקום העבודה.

משה בוטון: הרי אין הגדרה בחוק.

משה בוטון: יש מעביד שהבעלים הוא מישהו אחר...

שירלי אברמי: בעל בית.

משה בוטון: בעל בית, והמעביד הוא מעביד.

אילת זלדין: בתקנות מפעיל דוד קיטור, שמשכנו אותן מהדיון היום כי אנחנו עוד רוצים לקבל כמה הערות מהתאחדות התעשיינים, הגדרנו מחזיק מקום עבודה ונתנו ארבע הגדרות.

דוד טל: אתם תסכמו ביניכם.

משה בוטון: מה ההגדרות?

אילת זלדין: זה היה תופס המפעל...

ורדה אדוארד: מי שמנהל בפועל את המפעל.

משה בוטון: מה שאני מבקש, ברשות אדוני היושב ראש, להסמיך אותנו להכניס הגדרה מיהו המחזיק.

דוד טל: אתם מוסמכים לשבת לאחר מכן ואנחנו מאשרים מראש את מה שתסכמו.

אילת זלדין: בהדרכת עובדים אנחנו דורשים שהמחזיק יקיים הדרכה בדבר מניעת סיכונים והגנה מפניהם.

אילת זלדין: החידוש בתקנות החדשות הוא שההדרכה היא לפחות אחת לשנה, לא רק בהתאם לצורך, והיא נעשית באמצעות בעל מקצוע מתאים.

אילת זלדין: זו היתה הבקשה של התאחדות התעשיינים, והבקשה שזה יהיה אחת לשנה היתה של מועצת המוסד.

אילת זלדין: ההדרכה למנהלי עבודה ועובדי תחזוקה תינתן באמצעות המוסד לבטיחות ולגיהות, או מוסד או אדם אחר שאישר לכך מפקח עבודה ראשי.

אילת זלדין: זה על מנת לאפשר איזשהו פיקוח על ההדרכה שניתנת לאנשים אלה.

אילת זלדין: לגבי נאמני בטיחות וחברי ועדת בטיחות, המחזיק נדרש להכשיר אותם כך שיוכלו לקיים את החובות שיש להם על פי חוק ארגון הפיקוח, וההכשרה תינתן שוב באמצעות המוסד לבטיחות ולגיהות, או מוסד או אדם אחר שאישר לכך מפקח עבודה ראשי.

אילת זלדין: אנחנו מגיעים לסעיף 5, אני מבינה שיש הסתייגות להסתדרות.

דוד טל: אולי תעלה כרגע את ההסתייגות לסעיף 5 ואז כבר נטפל בכך ונמשיך הלאה.

צבי גוטווטר: ההסתייגות אומרת פשוט לשנות את המשפט האחרון בסעיף קטן (א).

צבי גוטווטר: במקום: "לא תנוכה משכרו תמורת זמן העדרו כאמור", לכתוב: ייחשב זמן זה כזמן עבודה לכל דבר ועניין, אני אסביר את הסיבה.

משה בוטון: לא, זה ברור שכך צריך להיות.

אילת זלדין: המצב היום הוא: לא תנוכה משכרו תמורת.

אילת זלדין: ..

צבי גוטווטר: זה הניסוח הישן, אבל בשביל זה מכינים תקנות חדשות.

חזקיה ישראל: יש רק בעיה אחת.

חזקיה ישראל: לגבי ההדרכה שנעשית בשעות העבודה, זה דבר שברור.

חזקיה ישראל: מה קורה כשנעשית הדרכה לאחר שעות העבודה?

צבי גוטווטר: זאת בדיוק הכוונה.

צבי גוטווטר: מעביד ששולח את עובדו להדרכה בנושאים האלה מעבר לשעות העבודה, למעשה מקבל שעות עבודה נוספות מהעובד ולא משלם אותן, לפי הניסוח הזה, או שחס וחלילה תאונת עבודה במהלך אותה הדרכה גם כן תהיה בעייתית.

משה בוטון: לפי הנוסח כאן, זה לא יכסה תאונת עבודה.

יעקב ליצמן: על כמה זמן מדובר?

יעקב ליצמן: יום, שעה?

צבי גוטווטר: זה תלוי בסוג העבודה.

דוד טל: אילת, יש בעיה עם הניסוח הזה?

דוד טל: אני לא רואה בעיה בניסוח הזה.

דוד טל: אדרבה, זה סוגר את אי הבהירות שקיימת כאן.

אילת זלדין: אבל לפי דעתי, הניסוח לא משרת את המטרה, שנאמר: "נערכה הדרכה בהתאם לתקנות אלה בשעות העבודה".

צבי גוטווטר: אם כך, חסר כאן מה קורה עם הדרכה שנעשית לא בשעות העבודה.

חזקיה ישראל: באו ואמרו לנו: אנחנו רוצים לעשות הדרכה בשעות העבודה, והסכמנו.

חזקיה ישראל: חשבנו שזה חלק מתהליך העבודה, שחובתנו לתת לעובדים.

חזקיה ישראל: כאן יש מדרגה נוספת במה שאתה מציע, צריך לחשוב על זה.

משה בוטון: הוא לא הציע את זה.

דוד טל: חזקי, הוא לא אמר דבר שהוא גס.

חזקיה ישראל: אני לא אומר שזה גס, אך אני צריך להבין את המשמעות שלו.

צבי גוטווטר: אני מבקש לחדד זאת יותר, לאור ההערה שעלתה כאן, זאת אומרת גם למחוק את המלים: בשעות העבודה.

צבי גוטווטר: סעיף 5(א) - "נערכה ההדרכה בהתאם לתקנות אלה, ייחשב זמן זה כזמן עבודה לכל דבר ועניין".

צבי גוטווטר: זה צריך להיות הסעיף האמיתי שיכסה את העניין הזה.

דוד טל: אילת, מה את אומרת?

אילת זלדין: לנו אין בעיה עם זה.

אילת זלדין: אם כך, מה הנוסח?

דוד טל: חזקי מסתדר עם זה, נרשום זאת בפנינו.

צבי גוטווטר: "נערכה הדרכה בהתאם לתקנות אלה, ייחשב זמן זה כזמן עבודה לכל דבר ועניין".

משה בוטון: ייחשב זמן ההדרכה.

משה בוטון: ..

אילת זלדין: כזמן עבודה.

חזקיה ישראל: כדי לא להיגרר לדברים אחרים.

אילת זלדין: ייחשב זמן הדרכה כזמן עבודה.

אילת זלדין: העובד לא צריך לשלם על כך, ברור.

אילת זלדין: לגבי פנקס הדרכה, מה שאנחנו הוספנו הוא שבפנקס רושמים גם את נושא ההדרכה, כל השאר היה כבר.

אילת זלדין: סעיף 7 - תמצית מידע בכתב, כאן הכנסנו כמה תיקונים לבקשת ההסתדרות.

אילת זלדין: אחד מהם הוא שאת המידע מוסרים לכל המאוחר ביום תחילת העבודה.

יעקב ליצמן: פנקס ההדרכה קיים עד עכשיו?

אילת זלדין: כן.

יעקב ליצמן: למשל, בכל התאונות שהיו, משרד העבודה בדק מי השתתף בהדרכה?

ורדה אדוארד: כן, זה נבדק, ולפעמים מגלים באמת עבירות על התקנות.

אילת זלדין: התמצית תהיה בעברית, בערבית ובשפה נוספת המובנת לרוב העובדים במקום העבודה.

אילת זלדין: ההסתדרות ביקשה מאיתנו שזה יהיה באנגלית, ואנחנו חשבנו שיותר נכון שזה יהיה בשפה נוספת שמובנת לרוב העובדים, כי רוב העובדים אינם דוברי אנגלית.

אילת זלדין: אם כבר, הם דוברי רומנית או רוסית.

צבי גוטווטר: אחר שאנחנו מדברים על תאונות עבודה, והוזכר כאן לפני רגע שבענף הבנייה לדוגמה יש את מרב תאונות העבודה, ורק לא נמסר כאן גם שהקורולציה היא חזקה מאד מול עובדים זרים.

צבי גוטווטר: מה שאני מציע לכתוב כאן:

צבי גוטווטר: המעביד ידאג שתוכנו של המסמך האמור יתורגם בכתב לכל עובד בשפה המובנת לו.

צבי גוטווטר: קלטת עובד רומני, תן לו מתורגם לרומנית.

ורדה אדוארד: לא, לא.

צבי גוטווטר: אם אני יוצר לי מגדל בבל במקום העבודה, רצוי גם שכל אחד ואחד מהעובדים במגדל בבל הזה יידע בדיוק מה הבעיות.

אילת זלדין: יש לזה תשובה בסעיף עצמו, כי ההמשך אומר - "המעביד ידאג שתוכנו של המסמך האמור יוסבר לעובד בשפה המובנת לו, אם אינו שולט בשפות שנמסרה", זאת אומרת יש עברית, יש ערבית, יש שפה נוספת.

אילת זלדין: יש גבול כמה אפשר לדרוש מהמעביד.

דוד טל: זה "שלייקעס" על החגורה.

צבי גוטווטר: זה לא "שלייקעס".

צבי גוטווטר: צריך לשים לב מה הוויכוח כאן.

צבי גוטווטר: הוויכוח הוא בין יוסבר, שזה ערטילאי בעל-פה ותמיד אפשר להגיד: הסברנו, וזה או שכן או שלא, לבין יימסר בכתב, שאם הייתי נניח מעביד, הייתי מלווה זאת בחתימה שאכן הוא קיבל.

יעקב ליצמן: יש לו כרטיס שהוא חתום.

חזקיה ישראל: אני חושב שהתקנה עונה, ומה שההסתדרות מציעה, בכך היא תעשה נזק.

חזקיה ישראל: מעסיקים מסויימים , אם אצלם יהיו עובד אחד או שניים שלא מדברים בשפה של כלל העובדים, לא יקלטו אותם.

חזקיה ישראל: לכן, אני מציע לכם לשקול טוב מה אתם עושים.

דוד טל: אני חושב שאפשר להסתפק בזה.

צבי גוטווטר: מאחר שמדובר כאן על תקנות לטווח ארוך שלא יישבו עליהן שוב...

ורדה אדוארד: אנחנו יושבים שוב ושוב על תקנות.

דוד טל: אנחנו כאן בבית המחוקקים הזה הרי מתקנים מדי פעם בפעם תיקונים בחוק, ואם אתם תמצאו לנכון, אחרי שנה-שנתיים-שלוש, שהיו באמת מספר פעמים וכתוצאה מכך נגרם כזה וכזה נזק , אפשר יהיה להביא לכאן ואפשר לתקן כל דבר.

דוד טל: אני לא חושב שכדאי היום להרחיב לגבי כל אחד ואחד.

דוד טל: אנחנו נתפשר על כך.

אילת זלדין: סימון ושילוט - יש כאן חובה על המחזיק לוודא שהחומרים, הציוד ותהליכי עבודה מסוכנים יהיו מסומנים בתווית או בשלט אזהרה מתאימים ומובנים, וכן שלטי הדרכה.

צבי גוטווטר: בסעיף 8 שוב, צריך לדאוג לכך שכל עובד בשפתו יקבל הסבר לאותם שלטים.

דוד טל: אילת, אם אנחנו מסכימים לזה שבמקום שבו יש בליל של שפות, ההסברים יהיו בשפות המקובלות שם, ומי שלא מבין את השפות האלה, אנחנו מסבירים לו בעל-פה, אני חושב שצודק כאן נציג ההסתדרות שלפחות לגבי השילוט, כאשר מגיע אדם חדש, שיידע, שיסבירו לו שהשלט הזה אומר כך, השלט הזה כך, וכולי.

ורדה אדוארד: נכון, אבל זה במסגרת ההדרכה שניתנת לו.

יעקב ליצמן: לא צריך לעשות שלט מעבר למה שיש בכבישים למשל, כך שהתמונות מראות.

דוד טל: נניח יש שילוט על חומר רדיואקטיבי.

דוד טל: מגיע אדם שלא יודע מה זה, המעביד יהיה חייב להסביר לו את השילוט הזה.

חזקיה ישראל: הסימנים הם סימנים מוסכמים.

אילת זלדין: הבקשה היא שאנחנו נחייב את המעביד לעשות כל שלט בשפה.

אילת זלדין: ..?

דוד טל: לא.

דוד טל: הוא ביקש להסביר.

דוד טל: אילת, כפי שקודם סיכמנו על פי דעתך ולא על פי דעתו, שצריך להסביר לו, הוא ממשיך לפי אותה גישה- כלומר להסביר את הדברים הללו.

אילת זלדין: רק להסביר.

אילת זלדין: לא לעשות שלטים בשפות.

דוד טל: השלטים יהיו שלטים רגילים, אבל יוסבר לו בשפה שלו ששלט עם גולגולת, המשמעות שלו חומר כזה וכזה.

אילת זלדין: אם כך, נוסיף שצריך להסביר לו לגבי שילוט בשפה שלו.

אילת זלדין: סעיף 9 מדבר על כך שאם הוכנסו למקום העבודה חומרים, ציוד או תהליכי עבודה חדשים שיש בהם סיכון, המחזיק צריך להודיע על כך למפקח עבודה איזורי, שזה משרד העבודה, ולכל רופא תעסוקתי המטפל במקום העבודה.

אילת זלדין: זה לאור השינוי בחוק בריאות ממלכתי, שלכל קופה יש רופא תעסוקתי משלה.

אילת זלדין: כמו כן, לממונה על הבטיחות ולוועדת הבטיחות.

אילת זלדין: התוספת כאן של ממונה על בטיחות היא לפי דרישת התעשיינים.

אילת זלדין: סעיף 10 - איסורים.

אילת זלדין: אסור להעסיק עובד במקום עבודה, אלא אם כן ניתנה לו הדרכה וסופקו לו אמצעי מיגון.

אילת זלדין: גם התוספת של "סופקו לו אמצעי מיגון" היא לבקשת התעשיינים.

אילת זלדין: סעיף 11 מדבר על בדיקה סביבתית שאנחנו עושים לפי התקנות השונות שיש לנו לפי חומרים.

אילת זלדין: כאן צריך להודיע את התוצאות שלה ולתת הסבר בכתב.

אילת זלדין: אנחנו מחייבים את התוצאות ואת ההסבר למסור לעובדים באמצעות הודעה על לוח המודעות במקום העבודה.

צבי גוטווטר: אני מבקש להוסיף להודעה על לוח המודעות מי היה הגורם שהתיר, למרות החריגה, להמשיך לעבוד.

אילת זלדין: אנחנו הוספנו את ההודעה על לוח המודעות לפי דרישת ההסתדרות, זו דרישה חדשה שלא ביקשתם.

אילת זלדין: לא ברור למה היא עולה עכשיו.

חזקיה ישראל: לא ברור לי מה אתה רוצה.

חזקיה ישראל: ביקשתם מודעות - הסכמנו.

צבי גוטווטר: אני אסביר.

צבי גוטווטר: אני מתנצל על כל בקשה שההסתדרות לא ביקשה קודם כי אני חדש בענין וקיבלתי את החומר הזה רק אתמול אחר הצהריים ולא יכולתי להעיר הערות רטרואקטיבית.

צבי גוטווטר: נאמר כאן מפורשות ש"נערכה בדיקה סביבתית תעסוקתית במקום העבודה ונתגלה בה שקיימת במקום העבודה רמה חריגה של גורמים מזיקים לבריאות".

צבי גוטווטר: רמה חריגה יכולה להיות במינון נמוך ויכולה להיות במינון גבוה.

צבי גוטווטר: במקום אחר בתקנות מופיע מה יעשה המפקח על העבודה אם הוא יגלה חריגות.

צבי גוטווטר: יש כאן מקום של תפר, זאת אומרת יכול להיות מצב שבו מעביד בעצמו מגלה איזושהי חריגה, הוא מחליט בינתיים, עד שיגיע המפקח, להמשיך לעבוד כי יש איזשהו הפסד כספי אם מפסיקים את העבודה.

צבי גוטווטר: כאן את אומרת לו - אם היתה חריגה, באותו רגע תודיע שיש חריגה.

צבי גוטווטר: זה לא מספיק, צריך גם להרגיע את העובדים שהם יידעו שמותר להם לעבוד ברמת החריגה הזאת.

צבי גוטווטר: יש מישהו שצריך להתיר, אם יש חריגה, להמשיך לעבוד.

צבי גוטווטר: זה לא יכול להיות סתם מישהו מן העובדים.

ורדה אדוארד: כל הנושא הזה של רמות מותרות ושל חריגות מרמות מותרות מטופל כבר בתקנות אחרות שלנו.

דוד טל: אגב, התקנות הן בתוקף?

ורדה אדוארד: בוודאי.

ורדה אדוארד: הן אושרו לתמיד ולכן הן בתוקף.

ורדה אדוארד: כל הנושא של התייחסות לחריגות מרמות זה נושא שמוסדר שם.

צבי גוטווטר: אם זה כל כך פשוט, מה הבעיה לכתוב את זה?

ורדה אדוארד: כי שם זה מוסדר בצורה נכונה ועניינית.

דוד טל: את יכולה להפנות את נציג ההסתדרות לשם, ואם זה ישכנע אותו - טוב.

צבי גוטווטר: מאחר שאני מכיר את התקנות, הבאתי אותן ועברתי עליהן, אני עדיין מדבר על תחנת התפר שבין התגלתה חריגה לבין ההיתר להמשיך לעבוד.

צבי גוטווטר: אני חש שיש בעיה, גם מכיר אותה מחיי השטח, ולכן אני אומר: נתגלתה חריגה, לא הוציא מישהו צו הפסקת עבודה - אם בגלל שהוא לא יודע ואם בגלל שהוא חושב שרמת החריגה הזאת לא מחייבת צו הפסקת עבודה.

דוד טל: לפי התקנות, במצב כזה המחזיק צריך להודיע על כך למפקח האיזורי, למשרד העבודה?

ורדה אדוארד: לא בהכרח.

דוד טל: ממי הוא בעצם מקבל את האישור להמשיך לעבוד, והכל עולם כמנהגו נוהג?

ורדה אדוארד: אין עולם כמנהגו נוהג, זאת אומרת יש שם הוראות לגבי מה עליו לעשות במקרה שיש חריגות.

ורדה אדוארד: יש מקרים שאסור לו להפסיק את העובדים, יש מקרה שבו הוא צריך אמצעי מיגון אישיים.

דוד טל: נציג ההסתדרות אומר כך: אני רוצה להבטיח שהעובדים יוכלו לדעת שהם יכולים להמשיך לעבוד בראש שקט, שהחריגה שקיימת לא פוגעת לא בהם, לא בגופם, לא בנפשם, לא בבריאותם, לא בכל מיני דברים אחרים.

דוד טל: מי האיש שיתן את האישור ויגיד שאפשר להמשיך לעבוד?

ורדה אדוארד: הרי בכל מקרה מטילים את האחריות על תופס המפעל או על המעביד, מכח חוקים ותקנות, מחוק פקודת הבטיחות בעבודה וכל התקנות הנלוות אליה.

ורדה אדוארד: הוא זה שעושה את הבדיקה, הוא מזמין אותה, הוא זה שמקבל את התוצאות לידיו והוא זה שצריך לנקוט בכל האמצעים הנדרשים על מנת להסיר את הסכנה או לא לחשוף את העובדים לסיכון.

ורדה אדוארד: כל הנושא הזה, לדעתי, מסודר שם בצורה ממש מפורטת, ואני חושבת שאין צורך להוסיף גם לתקנות האלה.

דוד טל: מה אומר נציג ההסתדרות?

צבי גוטווטר: נחשוב על העובד הפשוט במפעל שניגש ורואה על לוח המודעות: נתגלתה חריגה.

צבי גוטווטר: אומרים לו - למעשה, תמשיך עכשיו לעבוד.

צבי גוטווטר: הוא רוצה לעבוד בשקט.

צבי גוטווטר: הוא רוצה לדעת אם נתגלתה חריגה, מי הבר-סמכא שאמר שבחריגה הזאת אפשר להמשיך לעבוד.

צבי גוטווטר: זה דבר מאד הגיוני שיהיה בסיטואציה כזאת.

דוד טל: יש לכם בעיה מיוחדת להכניס זאת?

חזקיה ישראל: בוודאי.

משה בוטון: מה שאתה אומר זה באמת נכון .

משה בוטון: התקנות האלה מתייחסות רק למסירת מידע והדרכת עובדים, זה גם השם של התקנות.

משה בוטון: כלומר מה המעביד צריך למסור לעובד, איך להביא לידיעתו את הדברים.

משה בוטון: התקנות האלה לא עוסקות בשאלה מתי תופסק העבודה.

צבי גוטווטר: מה ביקשתי להוסיף?

צבי גוטווטר: מי התיר?

משה בוטון: למה "ההתעקשות" שלהם לא להכניס את זה?

משה בוטון: לא בגלל שזה לא נכון, אלא בגלל שזו לא האכסניה הנכונה לעשות זאת, כשזה מופיע במקום אחר.

צבי גוטווטר: אני לא רואה זאת כך.

צבי גוטווטר: אני רואה בתקנות האלה, שבאות למסור מידע, להבטיח למעשה נאמר איזשהו פיקוח פנימי במקום העבודה, כלומר אם המפקח על העבודה לא מגיע כל יום לכל מקום עבודה, על ידי מסירת המידע למעשה נוצרת מודעות של העובד עצמו בתחנת העבודה, ועל ידי כך, מאחר שיש איזושהי הנחה שאדם קרוב לעצמו ושקודם כל רוצה לשמור על עצמו, הוא גם נאמר המפקח הכי "טוב" ברמה הראשונית.

צבי גוטווטר: המפקח הזה הראשוני שנמצא במקום העבודה, יודע שיש בעיה, מרגע זה הוא לא שקט, אלא אם כן הוא גם יודע שממשיכים לעבוד על סמך היתר שהוא היתר סביר.

צבי גוטווטר: לכן אני חושב שבאותה רמה שאני מיידע אותו, אני גם צריך ליידע אותו על סמך חוות דעת של איזה גורם שהוא מוסמך נתתי לו להמשיך לעבוד ברמה שהוגדרה כרמה חריגה.

חזקיה ישראל: אני חושב שזה לא המקום.

חזקיה ישראל: יש שונות רבה מאד בתקנות השונות והמגוונות לנושא של רמות סיכון כאלה ואחרות.

חזקיה ישראל: אתה צריך להוציא אותו למקום עבודה, בנושא של שמיעה למשל, יש X שעות שאתה מוציא אותו החוצה.

חזקיה ישראל: יש כאן שונות רבה.

חזקיה ישראל: אם רוצים לתקוף את הבעיה שאתה מעלה, נלך לתקנות הספציפיות.

דוד טל: צבי, אומר היועץ המשפטי - והוא נאמן עליי - שהעסק הזה מכוסה בתקנות אחרות.

ורדה אדוארד: בכל תקנה יש חובה.

ורדה אדוארד: בתקנות הספציפיות יש חובת מסירת מידע.

צבי גוטווטר: אני חושב שמסמך שיוצא בתחום נניח של מידע או כל דבר אחר, צריך לצאת שלם.

צבי גוטווטר: אם מה שאמרתי לא היה סביר על הסף, לא הייתי אומר זאת.

דוד טל: מה שאתה אומר הוא סביר ועוד איך, אבל היות שזה כבר מכוסה, אומר היועץ המשפטי שזו לא האכסניה.

משה בוטון: הוא לא אומר שזה לא מכוסה.

משה בוטון: הוא טוען שזה מכוסה, רק הוא אומר שצריך גם כאן.

צבי גוטווטר: אני מדמה את עצמי עכשיו כעובד נניח בתעשייה כימית ברמה של שולחן עבודה, ולא כימאי גדול שמבין שאם יש איזושהי דליפה, היא מסכנת אותי או לא.

צבי גוטווטר: אני מקבל אינפורמציה שיש דליפה, ואומרים לי: תתלבש כך או אחרת, יותר מאשר בכל יום רגיל, ולא אומרים לי מי הסמכות.

צבי גוטווטר: לא צריך להיבהל מזה, למה?

צבי גוטווטר: כי אותם תקנות וחוקים שמסדירים את הענין, קובעים גם את הסמכויות, אז יש נאמר בסמכות הממונה המפעלי ומשהו בסמכות המפקח על איזור העבודה, וכן הלאה.

צבי גוטווטר: הממונה המפעלי נניח התיר להמשיך לעבוד, אז יהיה כתוב: על פי הנחיית הממונה המפעלי.

צבי גוטווטר: זה גם יטיל על אותו בעל סמכות משנה אחריות, והוא יידע גם שיודעים שהוא זה שהתיר.

יאיר פרץ: אולי ניתן בסעיף זה להגיד - ראה תקנה זו וזו.

אילת זלדין: יש לי הצעה.

אילת זלדין: יש לנו עשרות תקנות של חומרים ואני לא רוצה להיכנס כאן לרמת הפירוט.

אילת זלדין: ההצעה שלי היא שאולי נחייב אותו לפרסם על לוח המודעות גם את שם מפקח העבודה שמטפל במפעל, ואז לעובדים תהיה כתובת לפנות ולברר.

דוד טל: עם מספר הטלפון שלו.

צבי גוטווטר: אני מריח כאן משהו שאני לא מצליח להבין אותו.

צבי גוטווטר: ביקשתי שכל מה שייכתב הוא מיהו אותו אחד שהתיר.

דוד טל: אבל מביאים לידיעת העובד את שם אותו מפקח או ממונה או אחראי במפעל, כך שאם יש איזשהם ספקות, אתה יכול לברר ומצורף גם מספר הטלפון שלו.

דוד טל: תוכל להתקשר אליו ויש לו כתובת ישירה.

משה בוטון: זה רעיון טוב לאו דווקא לגבי התקנה הזו, אלא בסעיף כללי.

דוד טל: בהחלט כן.

יעקב ליצמן: הנושא של הסיכון ותוצאות בדיקה שייך לא רק למפעל.

יעקב ליצמן: זה שייך למשל לכך שהמפעל עומד ליד בית מגורים.

יעקב ליצמן: נניח שיש סיכון גם בסביבה.

דוד טל: אני מניח שאם הוא עומד ליד בית מגורים, הוא לא יקבל רישיון מהרשות המוניציפלית.

יעקב ליצמן: הוא כבר קיבל, יש מספיק מפעלים שעומדים, וחוץ מזה, נניח שיש פתאום מפגע.

יעקב ליצמן: צריך גם להודיע לסביבה, לא רק לעובדים.

דוד טל: אלה תקנות לעובדים במקום עבודה.

דוד טל: זה ענין של איכות הסביבה.

חזקיה ישראל: יש תקנות בנושא של חומרים מסוכנים, בנושאי פינוי וכו'.

דוד טל: באיכות הסביבה אני מניח שיטפלו בכך.

דוד טל: זה מקובל עליך, צבי?

צבי גוטווטר: זה בעייתי.

דוד טל: נראה לי שזה קרוב מאד למה שאתה מציע.

צבי גוטווטר: זה קרוב מאד, אבל איפה זה לא פותר?

צבי גוטווטר: יש מקומות שבהם מטעמי סודיות ובעיות מסוג זה, מנועים העובדים באותו מקום להרים טלפון, אפילו למפקח האיזורי על העבודה.

צבי גוטווטר: יש אנשים רשמיים במפעל לנושא זה.

דוד טל: יש נניח בעיה לעובד ברפא"ל להרים טלפון?

צבי גוטווטר: ודאי.

צבי גוטווטר: ישנם אנשים ספציפיים במפעל, שהתפקיד שלהם הוא לעשות את הקשר הזה ולדאוג לכל האישורים למיניהם, ולא כל עובד יכול.

חזקיה ישראל: יש ממונה בטיחות ברפא"ל.

ורדה אדוארד: אז למה אי אפשר לפנות לאותם אנשים?

צבי גוטווטר: אני מוכן להתפשר על כך, למרות שאני עדיין לא מצליח להבין.

אילת זלדין: הפשרה היא מפקח על עבודה?

דוד טל: כן, המפקח על העבודה או ממונה על הבטיחות במקום העבודה.

אילת זלדין: זו בעצם תוספת לסעיף 11 שאומר שצריך לתת לו בכתב, אבל ב- (ב) נאמר שאפשר גם לעשות זאת על לוח המודעות.

משה בוטון: לא, אנחנו נעשה זאת בסעיף נפרד שיתפוס את כל התקנות - לפרסם בלוח המודעות מיהו המפקח או אחראי או ממונה על הבטיחות, שלעובד תמיד תהיה כתובת, פרט למעביד, כלומר מי מטעם המעביד מטפל.

משה בוטון: המעביד יכול להיות בכלל חברה.

אילת זלדין: סעיף 12 - בדיקה רפואית.

אילת זלדין: רק אדגיש שזה בנוסף לבדיקות הרפואיות שמופיעות בכל תקנה.

חזקיה ישראל: לידיעת חברי הוועדה, בנושא של בדיקות רפואיות תעסוקתיות נוצרה בעיה חמורה בשטח, בעיקר על ידי קופת חולים כללית.

חזקיה ישראל: מאז שבוועדת הכספים אישרו לקופות החולים לגבות כספים בגין ביקור אצל רופא מומחה וכדומה, קופת חולים כללית מתרגמת זאת בניגוד לעמדת משרד הבריאות, בניגוד לעמדה של סמנכ"ל בריאות במשרד הבריאות וסמנכ"ל קופות החולים, ומתחילה לדרוש כספים מהעובדים עבור בדיקות רפואיות תעסוקתיות.

חזקיה ישראל: לאחר שקיבלנו תלונות כאלה של עובדים, פנינו למשרד הבריאות, והגברת סמנכ"ל לקופות החולים פנתה לכל קופות החולים ואמרה שלפי החוק אסור לגבות, מה גם שזה מצוי בסל הבריאות בחוק ביטוח בריאות ממלכתי.

חזקיה ישראל: קופת חולים כללית ממשיכה לגבות את הכסף הזה.

חזקיה ישראל: פנינו לאחרונה - לידיעת הוועדה - לשר הבריאות בבקשה לטפל בסוגיה הזו.

דוד טל: אם זה לא יטופל, תפנה אלינו, אנחנו נפנה לקופות החולים ונתבע זאת.

חזקיה ישראל: כאן יכולה להיות פגיעה ארוכת טווח בעובדים.

דוד טל: בהחלט.

דוד טל: אם זה לא יטופל שם - אני מניח שכן - אנחנו נפנה לקופת החולים.

אילת זלדין: סעיף 13 אלה חובות העובד, ואין שינוי בסעיף.

אילת זלדין: מה שנוסף, לבקשת ההסתדרות, זה סעיף (ב) שמחזיק מקום העבודה יפרסם את החובות שיש על העובד גם על לוח המודעות.

אילת זלדין: סעיף 14 הוא סעיף העונשין.

אילת זלדין: סעיף 15 מדבר על הגנה, אין שינוי מהתקנות.

משה בוטון: כמה עונשין אנחנו יכולים היום בתקנות להטיל, עד שישה חודשים?

דוד טל: או קנס.

משה בוטון: החוק מדבר על שישה חודשי מאסר וחוק העונשין מדבר על כמה עונש אפשר לקבוע בתקנות.

משה בוטון: זה בתקנות, זה לא בחוק.

משה בוטון: נדמה לי ששם זה עד שלושה חודשים.

משה בוטון: בדקתם את זה?

אילת זלדין: בכל אופן, זה עבר את עליזה רוזן.

אילת זלדין: הגנה - אין שינוי.

אילת זלדין: אנחנו ביטלנו סעיף שמירת דינים משום שזה מוסדר בחוק.

אילת זלדין: התוקף הוא 30 יום מיום פרסומן.

אילת זלדין: למעשה, אנחנו יודעים שהתקנות כבר רצות בשטח, לכן אין סיבה לתת יותר זמן.

אילת זלדין: ביטלנו הוראת מעבר שהיתה בעבר כי אין כבר צורך היום, ויפה שעה אחת קודם לתקנות.

דוד טל: אנחנו מאשרים את התקנות כפי שבאו לידי ביטוי על ידי עורך-דין אילת, ועם התיקונים הנדרשים שאושרו כאן בוועדה.

דוד טל: אנחנו מאשרים את התקנות הללו ומהיום והלאה לא יהיו לקונות.

דוד טל: תודה רבה.

אילת זלדין: אישור קבע.

דוד טל: אישור קבע, ודאי.

אילת זלדין: תודה רבה.

אילת זלדין: כבוד היושב-ראש, יש לי בקשה.

אילת זלדין: רצינו להביא היום לדיון תקנות מפעיל דוד קיטור, תקנות מאד חשובות, ובגלל כשל שלנו שאני לוקחת עליו את האחריות, התאחדות התעשיינים לא יודעו מספיק זמן מראש ואנחנו לא מביאים תקנות בלי שהתאחדות התעשיינים איתנו.

אילת זלדין: לכן, יש לי בקשה מאד גדולה.

אילת זלדין: התאחדות התעשיינים לקחו על עצמם לעבור על התקנות מהר.

אילת זלדין: האם תהיה אפשרות להעלות אותן בפגרה?

דוד טל: תהיי בקשר עם מנהלת הוועדה.

דוד טל: אם זה רק יינתן, היא תעשה זאת ברצון.

דוד טל: תודה רבה, הישיבה נעולה.