ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 549, 2002-11-26 00:00

זבולון אורלב: אני פותח את הישיבה.

זבולון אורלב: קודם כול אני מקדם בברכה את היושב ראש החדש של הוועד המנהל, אברהם נתן.

זבולון אורלב: הייתה לנו זכות לעבוד יחד בשעה שהוא כיהן כנציב שירות המדינה, ולמען גילוי נאות אני אומר שאנחנו גם ידידים.

זבולון אורלב: בהצלחה, ומניסיוני אני יודע שמי שמכהן כיושב ראש רשות השידור צריך גם הרבה ברכות להצלחה, ואל תהא קלה בעיניך ברכת הדיוט כמוני.

זבולון אורלב: רבותיי, על סדר היום שלנו:

זבולון אורלב: הצעת חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), סעיף 37 – תיקון חוק רשות השידור.

זבולון אורלב: על פי קביעתה של היועצת המשפטית של הכנסת, אין חובה להניח את הצעת החוק הזו לקריאה שניה ולקריאה שלישית יחד עם הצעת חוק ההסדרים.

זבולון אורלב: אנחנו יכולים להחליט שכן, ואנחנו יכולים להחליט שלא, אבל מתוך עיון מוקדם בהצעת החוק נראה לנו שיש עניין אחד שראוי וכדאי להצמיד להצעתחוק ההסדרים, שאני מבין שתובא בשליש הראשון של חודש דצמבר, והוא עניין ההפקות.

זבולון אורלב: אגב, הצעת חוק זו כוללת כמה עניינים, ואני מציע להתרכז היום בעניין ההפקות, ואם נגיע לסיכומים, אני אבקש לפצל אותה.

זבולון אורלב: יש פרוצדורה של פיצול.

זבולון אורלב: עברנו כבר חוויה אחת של פיצול, וגם פה אפשר לפצל, ואם נגיע להסכמה עם הממשלה, אני מבין שגם הממשלה תתמוך בפיצול הזה.

זבולון אורלב: יש עוד שני נושאים הכלולים בהצעת החוק: עניין האגרות – האם לפטור מהצורך לאשר את האגרות ותקציב רשות השידור בוועדת הכספים – והפרדה בין הרדיו לטלוויזיה.

זבולון אורלב: אלה שני נושאים כבדים המחייבים דיונים רבים, וברשותך, אני מציע להתרכז בדיונים שלנו היום בעניין ההפקות.

זבולון אורלב: מי מוכן להציג את הצעת החוק בעניין ההפקות?

זבולון אורלב: בבקשה, מר אמיר לוי, סגן הממונה לענייני תקשורת ולעניינים נוספים.

אמיר לוי: בהצעה שהממשלה מגישה לאישור הכנסת יש שלושה מרכיבים, ואני אזכיר את שלושתם, אבל אתייחס רק לשלישי: א.

אמיר לוי: הפרדה ניהולית וכספית בין הרדיו לבין הטלוויזיה, כדי לוודא שכל יחידה מתנהלת כמשק סגור; ב.

אמיר לוי: להביא למצב שהאגרות יאושרו רק על ידי הוועד המנהל של הרשות ושר האוצר - בלי ועדת הכספים; ג.

אמיר לוי: והמרכיב השלישי, שהוא המהותי והחשוב ביותר בהצעה, עוסק בסוגיית ההפקות שהרשות עושה.

אמיר לוי: לפי המצב המשפטי הקיים היום, 30% בלבד מתוך תקציב הטלוויזיה של הרשות אמורים לבוא מבחוץ, ולאור העובדה שמדובר בשידור ציבורי ולאור העובדה שרצינו לעודד פעילות בשוק ההפקות המקומיות בישראל ולייעל את פעילות הרשות על ידי זה שהיא תרכוש הפקות מבחוץ, ובדרך זו תוציא חלק מעובדיה המיותרים, לטענתה – וגם כל מי שמכיר את הרשות יודע זאת – הצענו להביא למצב ש-75% מההפקות של הרשות יירכשו מבחוץ ושלפחות 50% מהן יהיו הפקות מקומיות.

אמיר לוי: על מנת לא לעשות את זה ביום אחד, הצענו מדרג.

אמיר לוי: הצענו שליעד של 75% יגיעו רק בשנת 2006, כלומר, במהלך ארבע השנים הקרובות יעלה השיעור כלהלן: בשנה הבאה הוא יעלה מ-30% ל-40%, בשנת 2004 - ל-50%, בשנת 2005 - ל-65%, ורק בשנת 2006 – היינו, בעוד ארבע שנים – יגיע ליעד של 75%.

אמיר לוי: המספר הזה לא ננקב סתם כך אלא נגזר מבדיקות שערכנו.

אמיר לוי: בדקנו את תקציב הטלוויזיה, וגם בתיקון המוצע כאן אנחנו מציעים שהרשות תהיה עדיין מחוייבת להפיק את החדשות בעצמה, ולא תרכוש את ההפקות מבחוץ - זאת כדי לשמור על עצמאות מסויימת בהיבט של החדשות – וזה מותיר תקציב מסויים לטובת הפקות שהן הפקות ייחודיות, למשל: משהו בסגנון "עמוד האש", שגם אותן חשבנו שנכון יהיה שהרשות תפיק בעצמה.

אמיר לוי: כמובן, הנגזרת מזה היא התייעלות שצריך לעשות בכלל ברשות, ולצורך העניין התקיימו דיונים וניתנו לרשות השידור תנאי פרישה משופרים לעומת התנאים הקיימים, ומעבר לזה אנחנו התחייבנו שאם הרשות אכן תוציא מאסה של עובדים – ואני מדבר על מאסה, זאת אומרת, על מאות עובדים, ולא על בודדים – גם ניתן לזה מימון תקציבי מסויים, וזאת כדי לאפשר את השלמת המהלך.

זבולון אורלב: תודה.

עוזי אבן: אני מבקש לשאול שאלה.

עוזי אבן: אמרת שאתה רוצה להפריד בין הרדיו לטלוויזיה.

עוזי אבן: האם התקנה הזו כוללת גם את שידורי הרדיו וגם את שידורי הטלוויזיה?

אמיר לוי: אתה מתייחס להפקות מקור?

עוזי אבן: כן.

אמיר לוי: לא, זה חל רק על הטלוויזיה.

עוזי אבן: צריך יהיה לכתוב את זה בחוק.

זבולון אורלב: זאת אומרת, כשאנחנו מדברים על הגדלת אחוז ההפקות החיצוניות, אנחנו מדברים רק על הטלוויזיה.

אמיר לוי: כן, וזה כתוב.

אמיר לוי: חבר הכנסת אבן, תקרא את סעיף קטן (4)(ג), האומר ש-75% מסך התקציב של הרשות המיועד לשידורי הטלוויזיה יופנה לרכישת הפקות חיצוניות.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: נעבור לרשות השידור.

זבולון אורלב: בבקשה.

אברהם נתן: אני אפתח בשאלה למשרד האוצר.

זבולון אורלב: ההצעה הזאת מתואמת עם רשות השידור?

אברהם נתן: לא בנוסח כפי שהוגש.

אברהם נתן: רשות השידור מסכימה באופן עקרוני להגדיל את הפקות המקור החיצוניות ב-5% כל שנה.

אברהם נתן: מה ההגיון העומד מאחורי זה?

אברהם נתן: הלא ברגע שאתה אומר שיש להוציא החוצה הפקות מקור, אתה אומר שיש לפטר עובדים.

אברהם נתן: יש תהליך מסויים של פיטורי עובדים ויש גם נזק מסויים שנגרם כאשר אתה אומר לעובדים: תפסיקו היום לעבוד אצלי, תלכו החוצה.

אברהם נתן: אם עושים את זה בהדרגה - - -

זבולון אורלב: אתה היית נציב שירות המדינה ואתה יודע איך מפטרים.

אברהם נתן: כיוון שאני הייתי נציב שירות המדינה וכיוון שאני יודע שזה תהליך קשה, אני אומר שצמצום כוח האדם ב-5% לשנה הוא צמצום כבד, אבל עדיין אפשרי.

אברהם נתן: צמצום מעבר לזה ייכתב, אבל הוא לא סביר.

אברהם נתן: לכן, ההצעה שלנו היא להביא את זה לתחום סביר.

אברהם נתן: אנחנו בעד העניין הזה, אבל צריך גם לבצע אותו בהליך מסויים.

אברהם נתן: לכן, ההצעה שלנו היא: 5% מדי שנה.

זבולון אורלב: למשך כמה שנים?

אברהם נתן: למשך שלוש-ארבע שנים.

אברהם נתן: כשנגיע ל-50%, בעוד כשלוש שנים, נבחן את זה, אבל לא לעשות את זה בצורה כזאת, כי זה יגרום לאי סדר, זה יגרום להשבתה, לסכסוך, וזה מה שאנחנו לא רוצים.

אברהם נתן: אנחנו לא רוצים לפגוע במערכת.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: לפני שאני מוסר את רשות הדיבור למנכ"ל רשות הדיבור, שאלה לחבר הכנסת אבן.

עוזי אבן: רשות השידור היא לא ארגון צעיר, ויש קצב פרישה.

עוזי אבן: מה קצב הפרישה השנתי אצלכם?

אברהם נתן: באופן כללי קצב הפרישה בשירות הציבורי - - -

עוזי אבן: לא, אני שואל על רשות השידור.

יוסף בראל: בשנה הזו ובשתיים-שלוש השנים הקרובות – מעבר לזה השיעור יהיה יותר גבוה – פורשים מדי שנה 30 -35 עובדים בממוצע.

זבולון אורלב: איזה אחוז זה מתוך עובדי הרשות?

יוסף בראל: אם אני מדבר על העובדים הקבועים ברשות – לא על הפרילנסרים למיניהם והחוזים – יש היום כ-1,700 עובדים, לאחר שפרשו כ-100 עובדים - - -

עוזי אבן: ובעוד שנתיים-שלוש כמה זה יהיה?

יוסף בראל: אנחנו עושים את זה בשיטות שונות.

יוסף בראל: אנחנו מצמצמים את כוח האדם.

יוסף בראל: במשך החודשים האחרונים פוטרו מהעבודה ברשות השידור כ-115 איש.

יוסף בראל: 19 מקרים נמצאים בבתי דין לעבודה.

יוסף בראל: כל מקרה הולך לבית דין לעבודה.

יוסף בראל: אפילו פרילנסר, שהוא עובד חד פעמי, אבל עבד כחד פעמי אחת לשבוע במשך חודשים או שנים, רואה את עצמו כקבוע.

יוסף בראל: יש לנו בעיות קשות מאוד בבתי דין לעבודה.

זבולון אורלב: מה שיעור הפורשים פרישה טבעית?

אברהם נתן: שיעור הפרישה הטבעית הוא 1% עד 1.5%-2%.

עוזי אבן: אבל מה הגיל הממוצע של העובדים שלכם?

יוסף בראל: 40-42 בממוצע.

יוסף בראל: בטלוויזיה הגיל הממוצע הרבה יותר צעיר, וברדיו – יותר מבוגר.

יוסף בראל: בממוצע יש הבדל של 5-6 שנים.

יוסף בראל: ראשית, מבחינת צמצום כוח אדם, אני חושב שלראשונה מאז נקבע שיא כוח אדם ברשות השידור – זה היה בתקופתו של נציב שירות המדינה דאז, אברהם נתן, שנמצא אתנו כאן היום – השנה אנחנו כנראה נעמוד בשיא כוח האדם של 1,570 עובדים.

יוסף בראל: את כל ההעסקה הנוספת שהייתה - באמצעות פרילנסרים, בצורות שונות ומשונות שדובר בהן ושקשה למנות אותן - אנחנו מכניסים לשיטת העסקה אחידה, ונדמה לי שנגיע לראשונה למספר בדוק וקיים וקבוע, ולא מוסיפים כוח אדם.

יוסף בראל: לכן, ירשה לי מר אמיר לוי מהאוצר לומר שההתייעלות כאן נעשתה ללא סיוע רב מהאוצר.

יוסף בראל: אני חושב שעשינו זאת בכוחות עצמנו, וכך היינו צריכים לעשות.

יוסף בראל: נאמר לי מתחילת השנה שהאוצר לא יכול לעזור בכסף.

יוסף בראל: השר בעצמו אמר: בפעם הראשונה הקופה ריקה לחלוטין, אל תבקשו מאתנו כסף.

יוסף בראל: לגופו של עניין, הניסוח של הצעת החוק הוא ניסוח לא נכון.

יוסף בראל: נאמר כאן שצריך להקדיש אחוז וכזה מתקציב הטלוויזיה וכולי, וצריך קודם כול לתקן את הנוסח ולכתוב: מתקציב ההפקות בטלוויזיה.

יוסף בראל: תקציב הפקת התכניות בטלוויזיה הוא כ-10% מתקציב הטלוויזיה.

יוסף בראל: היתר – הוצאות קשוחות, קשוחות מאוד.

זבולון אורלב: כמו מה?

יוסף בראל: כמו שכר עובדים, אולפנים.

זבולון אורלב: זה כלול בתקציב הפקה.

יוסף בראל: לא, שכר עבודה זה לא תקציב הפקה.

יוסף בראל: תקציב הפקה הוא תקציב פעולות, והוא מוקדש רק להפקה.

יוסף בראל: הוא לא כולל שכר עובדים מן המניין, הוצאות על אולפנים, שכר טכנאים וצלמים וכל הצוות הגדול הזה.

יוסף בראל: לכן אם באים ולוקחים 40% מכל התקציב הזה, זאת אומרת, שמביאים בחשבון שמפטרים גם את העובדים.

יוסף בראל: אנחנו מקדישים היום - - -

זבולון אורלב: ודאי.

זבולון אורלב: ההצעה של האוצר היא - - -

אברהם נתן: - לפטר עובדים.

אברהם נתן: צריך לקרוא לזה: פיטורי עובדים.

יוסף בראל: אם כן, בואו נקרא לזה פיטורים.

זבולון אורלב: כן, הוא אומר את זה.

יוסף בראל: אז שלא יגיד: להקדיש אחוז מהתקציב להפקות מקוריות, אלא שיגיד: תפטרו 40%-50% מהעובדים.

אמיר לוי: לא, אני מבקש שלא תציגו את ההצעה בצורה מעוותת.

אמיר לוי: יש סעיף - - -

יוסף בראל: אני מצטער, זאת המשמעות המעשית של ההטבה הזאת.

יוסף בראל: היום קשה מאוד בארץ לפטר עובד.

יוסף בראל: בדיונים פתוחים שקיימנו עם אנשי האוצר, כששמעו שפיטרנו 115 עובדים, אמרו: אצלכם, בשירות הציבורי, פיטרתם מעל 100 איש?

יוסף בראל: זה דבר - - -

זבולון אורלב: קבועים?

יוסף בראל: כן, קבועים.

יוסף בראל: פיטרנו והפסקנו חוזים.

יוסף בראל: אין מנוס.

זבולון אורלב: אני יודע שהפסקת חוזים, אני גם מקבל מכתבים.

יוסף בראל: ותמשיך לקבל, כי נמשיך להפסיק חוזים.

יוסף בראל: אין מנוס.

זבולון אורלב: קיבלתם הגנה מלאה.

יוסף בראל: אנחנו חייבים לכבד חוק.

יוסף בראל: חוק התקציב קבע, ורשות השידור החליטה לפטר 200 תקנים, ונעשה זאת.

יוסף בראל: זה לא קל, זה לא עניין של יום אחד.

זבולון אורלב: כתוב כאן "בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), 75% לפחות מסך התקציב של הרשות המיועד לשידורי טלוויזיה.

זבולון אורלב: ..".

אברהם נתן: זו טעות.

אברהם נתן: צריך לתקן ולכתוב: מתקציב ההפקות.

יוסף בראל: - מתקציב הפקת התכניות בטלוויזיה.

אמיר לוי: טעות – זה לא.

מוטי לוי: אבל יש הגדרה היום בחוק.

מוטי לוי: החוק מגדיר ואומר שהרשות צריכה להקצות 30% מהתקציב המיועד ישירות להפקות - - -

אייל מלובן: מתי עמדתם בזה בעשר השנים האחרונות?

אייל מלובן: - - -

יוסף בראל: תירגע, אל תרים את הקול.

יוסף בראל: אנחנו לא בבית כאן.

זבולון אורלב: רבותיי, אתם תקבלו את הבמה.

מוטי לוי: זה מה שכתוב בחוק.

מוטי לוי: סעיף 44ג(א) לחוק מגדיר ואומר שהרשות צריכה להקצות 30% מתקציב הרשות, המיועד ישירות להפקות, להפקות מקומיות קנויות ולרכישה של שירותי הפקה ואמנות מחוץ לרשות או ממי שאינו נמנה עם עובדי הרשות.

מוטי לוי: זאת ההגדרה היום.

מוטי לוי: היושב ראש הציג את נכונות הרשות להעלות בכל שנה ב-5% מאותם 30%, דהיינו, בשנת 2003 - - -

זבולון אורלב: כדי שנבין את ההבדלים מבחינה כספית, מה סך תקציב הרשות המיועד לשידורי טלוויזיה?

מוטי לוי: תקציב הטלוויזיה בשנת 2002 עומד על כ-320 מיליון ₪.

זבולון אורלב: לטלוויזיה?

מוטי לוי: לטלוויזיה בלבד.

זבולון אורלב: ומתוך זה מה התקציב המיועד להפקות?

יוסף בראל: 45 מיליון ₪.

אמיר לוי: איך הגעת ל-320 מיליון ₪?

זבולון אורלב: יש גם מחלוקת מה תקציב הטלוויזיה?

אמיר לוי: בוודאי.

אמיר לוי: הצעת התקציב היא 900 מיליון ₪.

זבולון אורלב: אולי הממשלה תעשה סדר בתוכה?

מוטי לוי: תקציב הטלוויזיה, ערוץ 1 – 320 מיליון שקל בשנת 2002.

זבולון אורלב: מה המקור שלך לעניין זה?

מוטי לוי: ספר התקציב של רשות השידור.

אברהם נתן: יש על זה חילוקי דעות?

אמיר לוי: כן, בהחלט.

אמיר לוי: ויש 200 מיליון שקל לרדיו.

אמיר לוי: לזה אתם מסכימים?

מוטי לוי: לא.

יורם חטבי: אני חושב שאתה לא עשית שיעורי בית.

אברהם נתן: מר אמיר לוי, למה שיהיו חילוקי דעות בינינו על הנתונים האלה?

אמיר לוי: כי אני מחזיק בידי את החוברת, ואני קורא מתוכה: טלוויזיה בעברית – 337 מיליון ₪.

יוסף בראל: זה לשנה הבאה.

מוטי לוי: אנחנו מדברים על תקציב הטלוויזיה בעברית - - -

אמיר לוי: עתודות, העברות ורזרבות – אתה לא כולל אותן בטלוויזיה, אבל מן הסתם הן מיועדות לטלוויזיה – 100 מיליון ₪.

אברהם נתן: איך הן מיועדות לטלוויזיה?

אמיר לוי: מימון גירעון בתקציב 2001 ו-2002 - - -

זבולון אורלב: אני לא מבין, אתם מחזיקים בידיכם את אותו עמוד בספר התקציב ואתם לא יכולים לקרוא את אותו הדבר?

אמיר לוי: ערוץ 3, המזרח התיכון - - -

עוזי אבן: כיוון שאין בידי החוברת, אני אשמח אם תקרא את המספרים.

זבולון אורלב: אני מבקש לצלם את העמוד הזה בספר התקציב ולהפיץ אותו בינינו.

אמיר לוי: אני קורא מהצעת התקציב של שנת 2003.

אמיר לוי: אני מדבר כרגע רק על התקציב הישיר, מה שאושר בוועד המנהל לפני כעשרה ימים: טלוויזיה בעברית – 337 מיליון שקל.

מוטי לוי: אתה מדבר על 2003, ואני מדבר על 2002.

אמיר לוי: זה לא משנה, הצעת החוק מדברת על 2003.

אמיר לוי: עתודות, העברות ורזרבות – 93 מיליון שקל.

אמיר לוי: חלק מזה הולך בסופו של דבר לתקציב הטלוויזיה, גם אם כרגע זה מופיע במסגרת עתודות, העברות ורזרבות.

אמיר לוי: כשאתה מפריש עובד טלוויזיה ואתה משלם לו, זה חלק מהשכר שלו.

אמיר לוי: אפשר לקרוא לזה "עתודה", אבל בסוף זה הולך לשם.

עוזי אבן: זה מה שהזכרת כתמיכה לצמצום סגל העובדים?

אמיר לוי: לא.

אמיר לוי: זה כמו בתקציב המדינה.

אמיר לוי: כשיש, למשל, 3% רזרבה לשכר ורזרבה לקניות, אנחנו דורשים מכל רשות – לא רק מרשות השידור – לשים גם לעצמה רזרבה.

אמיר לוי: תהיה התייקרות, השכר של העובדים יעלה, הרזרבות יילכו לשם.

אמיר לוי: האם זה חלק מהטלוויזיה או לא?

עוזי אבן: זה רק מפליא אותי שזה 100 מיליון שקל מתוך 320 מיליון שקל.

אמיר לוי: לא, 100 מיליון מתוך כל ה-900 מיליון.

אמיר לוי: עכשיו יש סעיף של מימון גירעון בתקציב 2001 ו-2002.

אמיר לוי: הגירעון הזה לא נוצר כתוצאה - - -

קריאה: - - -

אמיר לוי: ערוץ 33, המזרח התיכון – למיטב ידיעתי, מדובר בערוץ טלוויזיה, ולא בערוץ רדיו – עוד 80 מיליון שקל.

יוסף בראל: אבל זו החלטת ממשלה לשדר בערבית.

אמיר לוי: אבל זו טלוויזיה.

יוסף בראל: זה לא קשור לערוץ 1.

אברהם נתן: זה לא קשור להפקות מקור.

אברהם נתן: אתה מטעה אותם.

קריאות: - - -

זבולון אורלב: רבותיי, אני רוצה שחבר הכנסת אבן ואני נבין את העובדות.

זבולון אורלב: התקציב של ערוץ 1 לשנת 2003 הוא 337 מיליון ₪.

זבולון אורלב: יש עוד עתודה כללית של 90 מיליון ₪, שמיועדת למימון התייקרויות והוצאות בלתי צפויות, יש עוד סעיף של מימון גירעון בתקציב משנים קודמות - 34 מיליון שקל, ויש תקציב של 80 מיליון שקל לערוץ המזרח התיכון.

זבולון אורלב: אלה העובדות.

זבולון אורלב: כל אחד יכול לעשות פרשנות.

זבולון אורלב: לעניות דעתי, התקציב הרלוונטי הוא 337 מיליון שקל.

זבולון אורלב: כל היתר לא רלוונטי לעניין שלנו, כי אנחנו מדברים על התקציב האמיתי שממנו פועלת רשות השידור.

זבולון אורלב: עד היום יש חובה מסויימת על פי החוק, ובאה הממשלה ומציעה להגדיל.

זבולון אורלב: רבותיי, המסמך שצילמנו ושחילקנו כרגע הוא עמוד 12 מתוך הצעת התקציב ל-2003.

זבולון אורלב: הצעת התקציב אושרה?

אמיר לוי: רק בוועד המנהל.

זבולון אורלב: אם כן, זה עמוד 12 מתוך הצעת התקציב שאושרה על ידי הוועד המנהל של רשות השידור.

אמיר לוי: בשנה שעברה, למשל, הטלוויזיה בערבית הייתה חלק משידורי הטלוויזיה.

אמיר לוי: עכשיו העבירו אותה לערוץ 3 – המזרח התיכון, אין יותר טלוויזיה בערבית.

יוסף בראל: זו החלטת ממשלה.

אמיר לוי: לא אמרתי שלא.

אמיר לוי: אתם פועלים בסדר גמור.

אמיר לוי: אני רק מסביר למה זה לא 337 מיליון ₪, אלא 337 מיליון ₪ פלוס 80 מיליון ₪, כי בשנה שעברה הטלוויזיה בערבית הייתה בתוך ערוץ 1, והיום זה שידור טלוויזיה.

אמיר לוי: אבל זה לא משנה כרגע.

זבולון אורלב: מר אייל מלובן, רצית להעיר משהו?

זבולון אורלב: בבקשה.

אייל מלובן: מבחינת התוכן אנחנו מתייחסים לכל שלושת הערוצים באותו אופן, כי אנשים מערוץ 1 נותנים את השירותים לערוץ 33 - - -

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על ערוץ המזרח התיכון.

אייל מלובן: לגבי הערוץ בערבית, בעבר עשינו כל מיני סדרות נפלאות, שצולמו עוד בטלעד, וחברינו עבדו ביצירות שנעשו בערבית ושהיום כמעט שלא רואים אותן בכלל על המסך.

אייל מלובן: ולכן, אנחנו מבקשים מחברי הכנסת להתייחס לכלל השידורים, ולא להפריד ולדון עכשיו האם לשידור מוסיקלי הולכים מיליון שקלים, ולערוץ שידורי הדת במוצאי שבת הולכים 2 מיליון שקלים.

אייל מלובן: נסתכל על כל מכלול השידורים הכללי שרשות השידור, תחת ידיהם של שני החברים הנכבדים, משדרת בו, ולא ניכנס עכשיו לשאלה אם זה בערבית, באמהרית או בכל שפה אחרת.

זבולון אורלב: מר בראל, מדוע לא להביא בחשבון גם את נושא ערוץ 3, המזרח התיכון, שאני מבין שהוא כולל גם את ערוץ 33 - - -

יוסף בראל: שני הערוצים האלה נקראים אצלנו מדיום אחד, כיוון שמדובר בסכום כסף מינימלי.

יוסף בראל: הם משדרים פעמיים 24 שעות ליום - 48 שעות - בתקציב שהוא בקושי תקציב של שעה וחצי שידור בערוץ 1.

יוסף בראל: לכן, ההפקה שם היא בעיקר אולפנית – אולפן אחד פתוח, ועושים את התכניות ומשדרים.

יוסף בראל: ההפקה היקרה היא בערוץ 1.

יוסף בראל: ערוץ 1 הוא הגוף המפיק טלוויזיה בתוך רשות השידור.

יוסף בראל: היתר הם או אולפנים פתוחים או - - -

זבולון אורלב: ואי אפשר להגדיר גם בערוץ הזה אחוז של הפקות?

יוסף בראל: הכל מוגדר.

יוסף בראל: יש שכר ויש הפקות.

יוסף בראל: תקציב הפעולות שלו אינו עובר את ה-8-9 מיליון ₪.

יוסף בראל: אם תוסיף אותם לערוץ 1, זה בכל זאת לא ישנה בהרבה.

אברהם נתן: אנחנו ביוזמתנו הגדלנו את תקציב הפקות המקור ב-50% - - -

עוזי אבן: איזה חלק מן התקציב בסך 300 מיליון שקל ומשהו היה להפקות?

עוזי אבן: שמעתי בעניין זה שני מספרים.

זבולון אורלב: כן, מה תקציב ההפקות מתוך אותם 336 מיליון שקל?

יוסף בראל: אם תיקח את תקציב ההפקות – בלי החדשות, רק תכניות, כי תקציב הפקת החדשות הוא תקציב נפרד - - -

זבולון אורלב: כמה הוא מתוך ה-336 מיליון ₪?

יוסף בראל: הוא גדול מאוד.

יוסף בראל: מתוך ה-320 מיליון הוא מהווה כ-170 מיליון ₪ בחישוב מלא.

מוטי לוי: חדשות וספורט.

מוטי לוי: זו אותה חטיבה.

יוסף בראל: זה החלק הכי יקר, כי מעורבים בו הרבה אמצעים, הרבה חוזים, הרבה סוכנויות, הרבה זכויות לספורט.

יוסף בראל: זכויות ספורט בלבד הן מעל ל-32-33 מיליון שקל.

עוזי אבן: קח את החצי שנותר.

עוזי אבן: כמה מזה הפקות?

יוסף בראל: תקציב הפעולות של החצי שנותר הוא כ-35%.

זבולון אורלב: כלומר, כ-60 מיליון שקל?

יוסף בראל: כ-35% מ-160 מיליון ₪, היינו, כ-55 מיליון ₪.

זבולון אורלב: כלומר, תקציב ההפקות היום הוא כ-55 מיליון ₪, ולכאורה, על פי החוק הקיים היום, מתוך זה הייתם חייבים להוציא 30% החוצה.

יוסף בראל: שליש.

זבולון אורלב: ועל זה אתם אומרים שאתם מוכנים להגדיל כל שנה ב-5%.

מוטי לוי: אני רק רוצה להציג מה יקרה אם ההגדרה תהיה אחרת ונגיע ל-75%.

מוטי לוי: אם התקציב הוא 337 מיליון ₪ - בערוץ 1, אני מדגיש – ונגיע למצב שנצטרך להוציא החוצה 75% מזה, זאת אומרת, 252 מיליון ₪, יישארו לרשות 85 מיליון ₪ כדי לקיים גם את שידורי החדשות, הספורט וההוצאות הקבועות, ההוצאה לבזק להפעלת המשדרים - - -

קריאות: - - -

קריאה: לפי ההגדרה, תקציב השידורים בטלוויזיה זה כלל התקציב.

זבולון אורלב: אני מבין שזה למעט תקציב החדשות.

אמיר לוי: לא.

אמיר לוי: מכל תקציבם שהולך לטלוויזיה.

יוסף בראל: הוא אומר: יש לך 2 שקלים, תפיק בהם מה שאתה רוצה.

זבולון אורלב: מר אמיר לוי, מה שהוא אומר לך כרגע הוא שאם אתה לוקח, לגרסתך, 75% מערוץ 1, אין לך חדשות וספורט, כי רק זה לוקח 50%.

אמיר לוי: חדשות לוקחות 50%?

יוסף בראל: כן, חדשות וספורט – מעל ל-50%.

יורם חטבי: אולי גם את זה צריך להוציא החוצה.

יורם חטבי: בערוץ 2 זה יותר זול.

יוסף בראל: אדוני היושב ראש, העניין הוא שהאוצר רוצה לנהל את רשות השידור.

יוסף בראל: אין לי בעיה, רק שהוא יקח את האחריות.

זבולון אורלב: פוליטיקה – בוועדות אחרות.

זבולון אורלב: אנחנו פה מדברים עניינית.

אמיר לוי: סך תקציב החדשות – כשעשינו את זה, הסתכלנו על תקציב 2002 – 67 מיליון שקל.

יוסף בראל: אבל יתר העלויות הן של טכנאים, שירותי הפקה - - -

זבולון אורלב: אגיד לכם מה מפריע.

עוזי אבן: אני מתבלבל בין המספרים שמוסרים פה.

זבולון אורלב: יושבים כאן שני נציגים של הממשלה, של הרשות המבצעת, ומבלבלים את הוועדה בנתונים.

זבולון אורלב: זה מאוד מקשה עלינו שאין פה איזו שהיא הסכמה לגבי הצגת הנתונים.

זבולון אורלב: אנחנו יושבים כבר חצי שעה - - -

אמיר לוי: נקודת המוצא היא שאין בינינו הסכמה - - -

עוזי אבן: אני רוצה להבין, יש חלק מן הצוות של ערוץ 1 שעוסק רק בהפקת חדשות, ולא עושה שום דבר אחר?

יוסף בראל: ודאי.

יוסף בראל: אתן לך דוגמה.

יוסף בראל: תקציב החדשות קיים בשלושה תחומים שונים.

יוסף בראל: תחום המוגדר כחדשות, שאתה תראה אותו בסעיף החדשות, הוא שכר והפרשות וזכויות ספורט וסוכנויות וכולי.

יוסף בראל: זה חלק אחד.

יוסף בראל: חלק שני קיים בהנדסה.

יוסף בראל: יש תקציב הנדסה – האולפנים, הטכנאים וכולי שמשרתים את החדשות.

יוסף בראל: והחלק השלישי, שירותי הפקה, שכוללים את התפאורנים והגרפיקאים - - -

עוזי אבן: והם מועסקים פול טיים ג'וב, כל יום, בהפקה של החדשות?

יוסף בראל: כן.

יוסף בראל: מתוך 20 צוותי צילום, 12 עד 13 מועסקים בחדשות בעברית – על פני כל הארץ, בפול טיים ג'וב.

יוסף בראל: ברגע ששיבצת אותו צוות לחדשות, אתה לא יכול לקחת אותו למקום אחר, כי אם שלחת אותו למקום כלשהו, אתה לא יודע מתי תהיה הפעם הבאה, ויש לו העובדים שלו, הניידות שלו.

יוסף בראל: כך נהוג בכל העולם, לא רק אצלנו.

עוזי אבן: שאלה ישירה: אילו היו מנסחים את החוק כך שתקציב החדשות היה נפרד, הייתם מקבלים את הצעת התיקון של הממשלה?

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: הוא אומר לך: אני מוכן להגדיל את תקציב ההפקות.

יוסף בראל: הפקות התכניות, אני מסכים.

עוזי אבן: לא הפקות, אלא מסך כל התקציב.

יוסף בראל: האינטרס הטהור שלי שמנכ"ל רשות השידור ושל מר אברהם נתן הוא להגדיל את ההפקה המקורית.

יוסף בראל: כל שקל שחוסכים מאדם שמפוטר – אחרת, לא היינו שוברים את הראש ומפטרים – אנחנו רוצים להפנות לפעולות.

עוזי אבן: אני שאלתי שאלה מאוד ספציפית.

עוזי אבן: אילו ניכו את תקציב החדשות מתקציב הפעולות של הטלוויזיה, הייתם מוכנים להסכים להצעה כפי שהוגשה על ידי האוצר?

יוסף בראל: מתקציב הפעולות של התכניות – כן.

זבולון אורלב: הוא מדבר אתך על הקצב.

זבולון אורלב: הוא אומר: אני מוכן ללכת אתך בדרך, רק תלך אתי בקצב של פיטורי העובדים, כי הגדלת הפקות פירושה פיטורי עובדים.

עוזי אבן: אבל, אדוני היושב ראש, אני אמרתי, בואו נוציא את החדשות מן המשחק ונדבר עכשיו על הכל, חוץ מהחדשות.

זבולון אורלב: מתוך 330 מיליון ₪ הורדנו 170 מיליון לחדשות וספורט, נשארו 160 מיליון שקל.

זבולון אורלב: אמרת שמתוך 160 מיליון שקל כ-55 מיליון שקל הולכים להפקות.

זבולון אורלב: נשארו 105 מיליון שקל.

זבולון אורלב: מה הם 105 מיליון השקלים האלה?

יוסף בראל: שכר עובדים, שכירת אמצעים מחוץ לטלוויזיה.

יוסף בראל: אם תבדוק, תמצא שרוב הכסף הזה יצא החוצה.

יוסף בראל: אנחנו משלמים לבזק,לוויין וכולי.

זבולון אורלב: אבל, מר בראל, ככל שאתה מגדיל את תקציב ההפקות, אתה יכול להקטין את תקציב המשכורות, כי אתה תפטר עובדים.

יוסף בראל: תגיד אחרת: אם אתה מקטין את תקציב המשכורות, אתה יכול להגדיל את תקציב ההפקות.

יוסף בראל: וזה מה שאנחנו עושים.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: רשות הדיבור עכשיו ליוצרים.

זבולון אורלב: בבקשה, מר יורם חטבי.

יורם חטבי: אני אדבר אולי ברמה התיאורטית יותר, וחברי ידבר על מספרים, על תכנון הפקות, כי זו אחת ההתמחויות שלו.

יורם חטבי: אני רוצה להקדים ולומר שאנחנו סמוכים ובטוחים שהאנשים המכובדים שאנחנו מכירים ועובדים אתם עושים כל שביכולתם – ואני לא אומר את זה מן הפה ולחוץ – על מנת שרשות השידור בכלל, וערוץ 1 בפרט, יפרחו ויגדלו ויתעצמו, והדברים שאני אומר עכשיו, שהם אולי דברים קשים, אינם מכוונים אישית לאנשים שיושבים כאן.

יורם חטבי: אולי אתחיל מזה שבחוק רשות השידור יש עדיין קנס שנקוב בלירות – 3,000 לירות קנס.

יורם חטבי: זה מראה מתי מישהו פתח את החוק הזה לאחרונה ועדכן אותו.

יורם חטבי: לגופו של עניין, אנחנו מגיעים אליך, כבוד היושב ראש, אחרי סאגה ארוכה ארוכה של ועדות כספים, של ועדות בדיקה שראשי ממשלה זימנו, של דו"ח גינזבורג, רואה חשבון חוקר מטעם המליאה.

יורם חטבי: פרק של 50 דקות דרמה ברשות השידור, "דום לב", עלותו 179,000 דולר.

יורם חטבי: בערוץ 2 נאותות ההפקה - הזכיינים היו רוצים לשפוך עלינו רותחין - קבעה שעלותה של סופר דרמה היא בין 100,000 ל-130,000 דולר ל-50 דקות.

יורם חטבי: אני אומר דבר אחד פשוט - זה לא קשור לאנשים הנכבדים האלה וזה לא קשור אלינו, זה קשור אליכם, אנשי הציבור, וקשור לציבור - זה כסף ציבורי, והכסף הציבורי צריך להיות מנוהל בצורה הנכונה ביותר.

זבולון אורלב: אין ויכוח.

זבולון אורלב: כל הוויכוח הוא על הקצב ועל האחוזים.

זבולון אורלב: אין ויכוח על התהליך.

יורם חטבי: לכן, הצעת האוצר שאומרת שצריך להוציא דברים החוצה היא ברכה לציבור ומייעלת את השימוש בכספי ציבור.

יורם חטבי: זה דבר ראשון.

יוסף בראל: במשך חודשיים אנחנו מחכים לתכנית בליל שבת.

יוסף בראל: הוצאנו אותה להפקה בחוץ, עם מיטב הכסף.

יוסף בראל: חודשיים לא מצליחים לעשות אותה.

זבולון אורלב: למה?

יוסף בראל: בגלל הנאותות של ההפקה.

יוסף בראל: אנחנו פסלנו את האיכות.

יוסף בראל: זה לא הולך.

יורם חטבי: אולי זו דוגמה שבגללה צריך לפסול את כל החוק הזה, אבל בכל זאת אנסה להמשיך בדבריי.

יורם חטבי: דבר נוסף.

יורם חטבי: קראנו את כל הדו"חות שהוגשו עד עכשיו.

יורם חטבי: הרשות איבדה את זכות הקיום שלה.

יורם חטבי: לצערנו, יש הרבה אנשים שהיו שמחים לנצל את זה ולמחוק אותה לגמרי, כמו שר האוצר בכבודו ובעצמו, שאנחנו נפגשנו אתו, ולזכותו ייאמר שהוא אמר את זה בצורה ישירה.

יורם חטבי: הוא אמר: מה אתם צריכים את ערוץ 1?

יורם חטבי: יש לכם ערוץ 2 והכבלים.

יורם חטבי: אני יכול להעיד על זה בבית משפט, במכונת אמת של השב"כ השבדי.

יורם חטבי: כך הוא אמר.

יורם חטבי: אנחנו מכירים את עמדתו, והוא מכיר את עמדתנו.

יורם חטבי: ההצעה הזאת של האוצר, באופן מפתיע, מחייבת את הרשות – ונציג האוצר אמר את זה בגלוי - להפנות תקציבים להפקות, ועכשיו נשאלת השאלה מאיפה.

יורם חטבי: הרי צריכים לפטר עובדים כדי להעביר כספים להפקות, ואנו תקווה שההצעה הזאת תחשק גם את האוצר וגם את הרשות ותחייב להתחיל בתכנית הרפורמה המיוחלת הזאת ולהקצות משאבים וכספים מהאוצר.

יורם חטבי: זאת אומרת, אנחנו רואים את ההצעה הזאת כמחייבת גם מבחינת האוצר, לא רק מבחינת הרשות.

יורם חטבי: אם האוצר לא יעמוד בחלקו - - -

זבולון אורלב: זה לא מה שכתוב בחוק.

יורם חטבי: אז אולי צריך להוסיף את זה לחוק.

זבולון אורלב: אתה מאמין שבחוק ההסדרים יגישו חוק כדי שאני אחייב את הממשלה להוציא כספים?

יורם חטבי: אני אומר שהמצב הזה הוא תקין.

יורם חטבי: קודם כול שנגיע למצב שרשות השידור תגיד: חוקקו חוק שמחייב אותי לעשות את זה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: בבקשה, מר אייל מלובן.

אייל מלובן: לי מאוד קשה פה יחסית ליורם חטבי, כי חצי מהנוכחים כאן הם משפחה שלי.

אייל מלובן: עם בראל בכלל קשה לי לריב.

אייל מלובן: אדוני היושב ראש, אתה דיברת על גילוי נאות, ומבחינתי זה הגילוי הנאות.

אייל מלובן: יושב פה יאיר שטרן והוא יגיד לך.

אייל מלובן: הרי בכל הדו"חות שהונחו לפני תקופת בראל אנחנו קוראים ש-75% מתקציב רשות השידור הולכים למשכורות.

אייל מלובן: אני בא ואומר, לא 75%, 60%.

אייל מלובן: מי שכתב את הדו"ח טעה בעניין זה.

יוסף בראל: 45%.

קריאה: הדו"ח מדבר על 80%.

אייל מלובן: אני מדבר על 60%, ומר בראל - על 50%.

אייל מלובן: אם מתוך תקציב של 336 מיליון שקל 50% הולכים רק למשכורות, ועוד 170 מיליון שקל הולכים לחדשות וספורט, איפה 55 מיליון שקל של הפקות חיצוניות?

אייל מלובן: הכסף נגמר.

מוטי לוי: אתה סופר פעמיים.

אייל מלובן: אתם סופרים פעמיים.

אייל מלובן: אם הסכום הכולל של תקציב רשות השידור הוא 336 מיליון שקל, ומזה 50% הולכים למשכורות, כפי שאמר המנכ"ל, הרי נשארו 150 מיליון שקל, ומזה צריך להפנות עוד 170 מיליון שקל לחדשות וספורט.

עוזי אבן: לא, אתה מעוות מספרים.

אייל מלובן: אני אגיד לך למה אני רוצה להגיע.

אייל מלובן: 170 מיליון שקל הולכים לחדשות וספורט, 55 מיליון שקל הולכים להפקות מקור, והיושב ראש שאל אותו לאן הולכת יתרת הכסף, והוא אמר: היתרה הולכת למשכורות.

אייל מלובן: אבל אם 50% מתוך ה-336 מיליון ₪ הולכים למשכורות, כפי שאמר כאן מר בראל, יש פה יותר - - -

זבולון אורלב: אותם 170 מיליון שקל של החדשות כוללים לא רק משכורות.

אייל מלובן: כדורסל עולה לו והחדשות עולות לו והזכויות עולות לו.

מוטי לוי: - - -

אייל מלובן: אני מאוד מצטער, יש פה משהו שלא מסתדר אצלי בחשבון.

זבולון אורלב: אצלי זה מסתדר.

זבולון אורלב: מתוך ה-330 מיליון ₪ 50% הולכים למשכורות.

זבולון אורלב: לגבי 50% הנותרים, אומר לך מה הבנתי מתוך הדיון הזה: 55 מיליון ₪ הולכים להפקות, כ-30 מיליון ₪ הולכים לזכויות שידורי ספורט, ועוד 75 מיליון ₪ הולכים לרכישת אמצעים, לתשלום עבור זכויות יוצרים, שכירת פרילנסרים, הפקת שידור, תשלום לבזק על המשדרים וכולי.

זבולון אורלב: כ-15% מתקציב הטלוויזיה החינוכית משולמים לבזק על האנטנות שלהם.

זבולון אורלב: זה בגדול.

זבולון אורלב: הרי בחוק לא יהיו כתובים מספרים.

אייל מלובן: אדוני היושב ראש, אני רוצה להמשיך הלאה.

אייל מלובן: יש ערבוב של תקציבים שעוברים מפה לשם.

אייל מלובן: בואו נבדוק כמה עולה הפקה.

אייל מלובן: אמר כאן המנכ"ל שהוא רוצה לעשות הפקה חיצונית ביום שישי.

אייל מלובן: בואו נפרט כמה עולה לו הפקה חיצונית ביום שישי.

אייל מלובן: עולה לו המפיק החיצוני שהציע לו את ההפקה הזאת, שבמקרה קוראים לה יהורם גאון, ובסך הכל אנחנו מתפארים ומתגאים מאוד בהפקות של אותם מפיקים.

אייל מלובן: התקציב המשוקלל של הפקה בחוץ, נכון להיום, עדיין זול יותר מהתקציב של הפקה IN HOUSE.

יוסף בראל: לא נכון.

אייל מלובן: ואני מוכן להוכיח לכם את זה.

יוסף בראל: התכנית הזאת עולה לי פי שניים מבחינה תקציבית.

אייל מלובן: כבוד המנכ"ל, אני מוכן להוכיח את מה שאני אומר, כי האנשים אצלו בבית, כשהוא בא למשמרת, הוא רושם את שעותיו - - -

יורם חטבי: הכל כתוב בדו"ח גינזבורג.

זבולון אורלב: אני אקצר לך את הדרך.

זבולון אורלב: בעניין הזה אני חולק עליהם ותומך בך.

אייל מלובן: כי אדם שבא לשם רושם משמרת 23 ו-24 שעות, ובואו נראה את הדו"חות בפועל - - -

זבולון אורלב: לפי דעתי – ואני אומר את זה גם לחבר הכנסת עוזי אבן – זו צריכה להיות הנחת היסוד שלנו.

זבולון אורלב: אין ספק שהפקה בחוץ היא יעילה יותר.

זבולון אורלב: אלא מה?

זבולון אורלב: הואיל ומדובר בשידור ציבורי, אנחנו לא בוחנים הפקות רק על פי יעילות כספית.

זבולון אורלב: זה חלק מהעניין.

זבולון אורלב: לו היו מוציאים תכנית כמו "עמוד האש" להפקה חיצונית, בהחלט יכול להיות שלא הייתה מתקבלת אותה איכות ולא הייתה מושקעת אותה השקעה של רשות שידור שלא עושה את השיקול הכלכלי.

זבולון אורלב: יש הפקות שבהן לא צריכים לעשות את השיקול הכלכלי, אלא צריך לעשות את השיקול האיכותי, את השיקול הערכי, את השיקול של מה שחוק רשות השידור מחייב את רשות השידור למסור לציבור.

זבולון אורלב: זה חלק מהעניין.

זבולון אורלב: ולכן, גם האוצר לא מציע להעביר 100%.

אמיר לוי: ודאי שלא.

זבולון אורלב: הוויכוח יכול להיות אם להעביר 75%, 50% וכדומה.

זבולון אורלב: ברור שיש נכסי צאן ברזל תרבותיים, איכותיים, שלדעתי, לעולם לא יוכלו להיות בחוץ, כי המפיק בחוץ שצריך לקחת לשונאי יכול לקחת לשונאי ברמה כזאת, ויכול לקחת לשונאי ברמה אחרת, וכשהוא צריך לקחת תסריטאי, הוא לוקח תסריטאי ברמה הזאת, ולא ברמה אחרת.

זבולון אורלב: וכיוון שהם תמיד לוקחים את הזול ביותר, אתה מקבל איכות בהתאם.

יורם חטבי: אדוני היושב ראש, הבעיה כרגע היא לא שהרשות לא מסוגלת או לא נועדה להפיק הפקות כאלה.

יורם חטבי: חס וחלילה.

יורם חטבי: הלוואי שהיו עושים הרבה תכניות כמו "עמוד האש".

זבולון אורלב: רבותיי, בואו נמקד את הדיון.

זבולון אורלב: יש כאן הסכמה ברורה שצריכים להגדיל את החלק של ההפקות.

זבולון אורלב: הדבר הזה ברור.

זבולון אורלב: הוויכוח כרגע הוא מה בסיס התקציב שממנו אנחנו הולכים להגדיל, מה ההגדרה שלו, ושנית, מה הקצב ומה האחוז לכל שנה.

עוזי אבן: אני חושב שאת הפתרון שהצעתי לכם הייתם צריכים לתפוס בשתי ידיים.

זבולון אורלב: מה הפתרון שאתה מציע?

עוזי אבן: הצעתי שיעמדו ביעדים שמוכתבים על ידי משרד האוצר, בתנאי שמדובר על תקציב שאינו כולל את תקציב החדשות.

אברהם נתן: בעיניי, זה בעייתי, ואני אסביר גם למה.

אברהם נתן: אנחנו רשות ממלכתית ואנחנו מתנהלים לפי חוק.

אברהם נתן: ההגדרה שלנו מופיעה בחוק רשות השידור.

אברהם נתן: מה שאתה מציע עכשיו זה לתקן את חוק רשות השידור.

אמיר לוי: זה מה שמונח פה.

אברהם נתן: התיקון שאתה מציע הוא תיקון דרסטי.

אברהם נתן: אם באים מנכ"ל ויושב ראש רשות השידור ואומרים לך מראש שהם מסכימים לבצע תיקון, אתה צריך, לפי דעתי - - -

עוזי אבן: - לקבל את עמדתך.

אברהם נתן: לא לקבל את עמדתי, אבל להקשיב, כי אני אומר לך מה אני יכול לבצע.

עוזי אבן: אני עניתי לך.

עוזי אבן: תעשה את החשבון לפני שאתה עונה לי.

זבולון אורלב: מה שחבר הכנסת אבן רומז לך הוא שמה שהוא מציע עולה בקנה אחד עם מה שאתה אומר.

זבולון אורלב: כך אני מבין.

זבולון אורלב: תקשיב למה שאומר לך אדם שיש לו שם של מדען דגול.

עוזי אבן: אני אסביר.

עוזי אבן: האוצר אומר, 10% לשנה, והם אומרים, 5% לשנה.

עוזי אבן: אם אתה מוריד חצי מהתקציב, כי מדובר בחדשות, אתה מגיע למה - - -

אמיר לוי: לא, הם מדברים על 5% לא מהבסיס שלנו, לא מכלל שידורי הטלוויזיה, אלא ממשהו שהוא כמעט קבוצה ריקה, ממה שהולך להפקות - - -

עוזי אבן: דבר במספרים.

אמיר לוי: דובר על 340 מיליון שקל.

עוזי אבן: פחות 170 מיליון שקל.

אמיר לוי: צריך להפחית את הסכום שהולך לשכר, שמסתכם בכמה, מר לוי?

אברהם נתן: אנחנו מדברים על אותם 50 מיליון ₪ שהם תקציב הפעולות.

אברהם נתן: אנחנו אומרים שאנחנו מוכנים כל שנה - - -

אמיר לוי: תוריד זכויות ספורט, תוריד שכר - - -

יוסף בראל: לא, הוא מטעה אותך.

יוסף בראל: 50 מיליון שקל הם תקציב הפעולות של התכניות.

אמיר לוי: מר בראל, אל תגיד "מטעה".

אמיר לוי: זה לא מנומס.

קריאות: - - -

אתי בנדלר: זה התקציב המיועד להפקות היום?

קריאות: - - -

יורם חטבי: כרגע הם מפרידים בחישוב בין תקציב הפקות לשכר.

יורם חטבי: הרי שכר הוא חלק בלתי נפרד מההפקות.

יורם חטבי: 130,000 דולר בערוץ 2 כוללים שכר של כל מי שעובד בהפקות.

זבולון אורלב: רבותיי, יש לי הצעה.

זבולון אורלב: הרי יש שתי אפשרויות.

זבולון אורלב: אפשרות אחת, שנחפור מאוד מאוד לעומק ונבקש פירוט של כל התקציבים.

יוסף בראל: ניתן לכם הכל.

זבולון אורלב: ואפשרות אחרת, לקצר דרך ולנסות להגיע להבנות כלשהן.

זבולון אורלב: אני מבין שהאוצר מציע להגדיל כל שנה, בחמש השנים הקרובות - - -

אמיר לוי: קודם כול אנחנו מדברים על בסיס שידורי הטלוויזיה.

אברהם נתן: אבל יש לי בעיה עם עמדת האוצר.

אברהם נתן: לנו הייתה פגישה עם השר הממונה על רשות השידור.

אברהם נתן: ישבנו בלשכת ראש הממשלה אתה, מר אמיר לוי, ואני ומנכ"ל משרד ראש הממשלה ומזכיר הממשלה וקיימנו דיון על הנושא הזה והגענו לעמדה אחידה, ואתה לא מציג כאן את העמדה שאליה הגענו.

אמיר לוי: אנחנו לא הגענו לעמדה משותפת.

יוסף בראל: הנה העמדה.

אברהם נתן: יש לי הפרוטוקול עם הסיכום.

אברהם נתן: אתה מציג פה עמדה כאילו הממשלה לא יודעת מה שהיא אומרת.

אמיר לוי: יש החלטת ממשלה.

אברהם נתן: סלח לי, לפני שבוע – עשרה ימים ישבנו כדי להגיע לפה עם עמדה מוסכמת, ובעניין זה יצא פרוטוקול מלשכת ראש הממשלה, וזה מפריע לי מאוד שהממשלה לא מדברת בקול אחד.

זבולון אורלב: כפי שאני רואה, זה פרוטוקול של פגישה שהתקיימה במזכירות הממשלה ב-12 בנובמבר.

זבולון אורלב: נכחו: גדעון סער – מזכיר הממשלה, אביגדור יצחקי – מנכ"ל משרד ראש הממשלה, יוסף בראל, אברהם נתן, מוטי לוי, אורן גלעד ממשרד האוצר – לא אמיר לוי?

יוסף בראל: אמיר לוי היה.

זבולון אורלב: אבל שמו לא כתוב.

יוסף בראל: לא אנחנו כתבנו את הפרוטוקול.

זבולון אורלב: אני רואה שהוא הגיע חצי שעה אחרי זה, הייתה עוד ישיבה.

זבולון אורלב: אם כן, השתתף גם אמיר לוי ממשרד האוצר, והחליטו: לעניין סעיף 31 לחוק רשות השידור - - -

אמיר לוי: זאת לא החלטת ממשלה.

זבולון אורלב: לא, אמרתי שזו פגישה שהתקיימה במזכירות הממשלה.

אברהם נתן: אבל סוכם שזו תהיה עמדה אחידה שלנו.

זבולון אורלב: אגב, זה לא מחייב אותנו.

זבולון אורלב: אנחנו רק רוצים לדעת מה נאמר שם.

אברהם נתן: זה לא מחייב אתכם, אבל - - -

יוסף בראל: זה השר הממונה.

יורם חטבי: הוא רוצה לומר, במלים עדינות, שראש הממשלה התערב כבר.

זבולון אורלב: הוא ממונה על חוק רשות השידור.

זבולון אורלב: אני חוזר להחלטה שהתקבלה באותה פגישה: "לעניין סעיף 31 לחוק רשות השידור, תחילתו של הסעיף האמור תהא ביום 1 בינואר 2004...".

זבולון אורלב: מה אומר סעיף 31 לחוק רשות השידור?

אתי בנדלר: אם אינני טועה, זה הסעיף המדבר על ההפרדה בין תקציבי הרדיו והטלוויזיה.

זבולון אורלב: כרגע אנחנו לא עוסקים בזה.

זבולון אורלב: ובהמשך נאמר: לעניין סעיף 44ג לחוק רשות השידור, האוצר ישקול הצעת רשות השידור, לאמור, הקצאה מתקציב הטלוויזיה לגורמי חוץ בשיעור גדל של 5% לשנה, עד לשנת 2006, כולל 2006, עד לירידה בשיעור כולל של 50% - - -

יוסף בראל: - מתקציבה.

זבולון אורלב: פה כתוב "מתקציב הטלוויזיה".

יוסף בראל: זה פרוטוקול שלהם, לא שלנו.

יורם חטבי: עכשיו גם הפרוטוקול שלהם לא בסדר.

יוסף בראל: אני מביא לך פרוטוקול שהוא לא באחריותנו.

יוסף בראל: התקיים בירור במשרד ראש הממשלה שנמשך שעתיים.

יוסף בראל: אנחנו מחוייבים לתיאום עם האוצר ועם השר הממונה.

אמיר לוי: הערה מבחינת הפרוצדורה.

אמיר לוי: יש החלטת ממשלה.

אמיר לוי: החלטת הממשלה מדברת על ההצעה שהצגתי כאן.

אמיר לוי: היא אושרה בוועדת שרים לענייני חקיקה.

אמיר לוי: הגיש אותה שר האוצר, וכרגע זאת העמדה.

אמיר לוי: אם יוחלט על ידי שר האוצר וראש הממשלה למשוך את ההצעה או לעצור את העניין בשלב זה, מובן שזה מה שיקרה.

אמיר לוי: כרגע גם אין חובה של הוועדה להעלות את זה בחוק ההסדרים.

אמיר לוי: בסופו של דבר זו החלטה של חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: הואיל ויש הסכמה וזה אינטרס של הציבור להגדיל את הפקות החוץ – יש הסכמה גם שלהם, גם של היוצרים, גם של חברי הכנסת, גם של משרד האוצר – אני מציע שנתקדם ונראה איפה הקו שכולנו מסכימים להתקדם אליו ונגיע לאיזו שהיא פשרה.

זבולון אורלב: אני יכול לעכב את כל העניין הזה, וזו תהיה בעיה של היושב ראש הבא, אבל חבל.

זבולון אורלב: לכן, אני רוצה להציע שני דברים.

זבולון אורלב: ראשית, אני מציע שנתייחס עכשיו לשלוש השנים הבאות - 7% כל שנה.

אתי בנדלר: על בסיס איזה תקציב אתה מציע את זה?

זבולון אורלב: על בסיס תקציב ערוץ 1, למעט חדשות.

זבולון אורלב: אני מסכים עם מה שאמר כאן יורם חטבי, אי אפשר להפריד משכורות מהפקות.

זבולון אורלב: הכל חבילה אחת.

אמיר לוי: זה נכון, אבל אם אתה כותב "למעט חדשות", זו השארת המצב הקיים.

אייל מלובן: השארת את המצב הקיים, כבוד היושב ראש.

זבולון אורלב: למה?

אמיר לוי: כי כשאתה מנכה את החדשות מהבסיס, כשאתה מנכה סדר גודל של 80 מיליון שקל מהבסיס, בסופו של דבר אתה יכול להגיע לתוצאה דומה מאוד למה שיש היום.

מוטי לוי: לא, התוצאה רחוקה מאוד ממה שיש כיום.

אברהם נתן: זה לא נכון מה שאתה אמר, מר אמיר לוי.

זבולון אורלב: אני מתנצל, אבל אני לא מבין.

זבולון אורלב: עד עכשיו הבנתי שהם הקציבו 30% מתקציב ההפקות של 50 מיליון ₪.

אייל מלובן: אבל זה מעולם לא התקיים בפועל.

זבולון אורלב: אתה רק מחזק את עמדתי, כי אתה אומר שעד היום גם זה לא היה.

זבולון אורלב: אתה אומר, היה חוק כזה, ואף אחד לא מימש אותו.

אייל מלובן: נכון.

זבולון אורלב: ועכשיו אנחנו מציעים שגם יממשו את החוק - ונגיש בג"ץ אם לא יממשו אותו - וגם להגדיל את הבסיס.

זבולון אורלב: למה אתה אומר שזו הנצחת המצב הקיים, מר אמיר לוי?

זבולון אורלב: בחוק כתוב היום: 30% מתקציב ההפקות, ואני מציע שבחוק יהיה כתוב: מתקציב הטלוויזיה, למעט שידורי החדשות והספורט.

זבולון אורלב: בכך אתה קודם כול מגדיל את הבסיס בחוק.

זבולון אורלב: הרי בחוק כתוב היום: מתקציב ההפקות.

אתי בנדלר: מתקציב הטלוויזיה או מתקציב ערוץ 1?

אייל מלובן: כבוד היושב ראש, מתקציב הטלוויזיה, ולא להפריד בין - - -

זבולון אורלב: רבותיי, נלך שלב שלב.

זבולון אורלב: לכן, אני לא מסכים אתך שזה אותו דבר.

זבולון אורלב: קודם כול נשנה את הבסיס, נגדיל אותו, ונתייחס לתקציב הטלוויזיה – לא לתקציב ההפקה – למעט שידורי חדשות.

זבולון אורלב: שנית, הם אומרים שהם לא יכולים ללכת ל-10% כל שנה, כי לא יעמדו בזה.

זבולון אורלב: הם מסכימים להגיע ל-50%, אלא שהם מבקשים שזה ייעשה בקצב שהם יכולים לעמוד בו.

זבולון אורלב: הם אומרים שהם יכולים להגיע ליעד הזה בארבע שנים – עד 2006, ואני אומר, עד 2005, היינו, בשלוש שנים.

יוסף בראל: אבל מתקציב ההפקות, ואגיד לך למה.

יוסף בראל: אדוני היושב ראש, על ההצעה שלהם אני כבר קיבלתי הודעה על סכסוך עבודה.

זבולון אורלב: קודם כול אני מבין שלעניין של ה-7% לשנה למשך שלוש שנים אין התנגדות עקרונית.

יוסף בראל: אם זה מתקציב ההפקות, אני מקבל את זה מיד, אבל לבוא ולפטר את העובדים היום?

יוסף בראל: בגלל ההצעה שלהם יש לי כבר הכרזת סכסוך עבודה מההסתדרות, מהאיגוד המקצועי, מזה שנים.

זבולון אורלב: נו, תחסוך הרבה כסף לאוצר.

זבולון אורלב: האוצר תמיד היה אומר שכל יום שביתה במשרד החינוך עולה - - -

יוסף בראל: אם יסגרו, נחסוך את כל הכסף.

זבולון אורלב: העובדים הוזמנו לכאן?

קריאה: לא.

זבולון אורלב: מחובתנו לשמוע גם את העובדים.

יוסף בראל: אם היית מקבל כאן את הוועדים, היית שומע שהם מתנגדים אפילו להגדלה באחוז.

אייל מלובן: אדוני היושב ראש, אנחנו חייבים להבין את האנכרוניזם של סעיף 44ג לחוק שקובע את שיעור ההפקות שמוציאים החוצה.

אייל מלובן: האם ידוע לכבוד היושב ראש שהיום נסיעה במונית נחשבת כחלק מתקציב ההפקות?

מוטי לוי: לא.

אייל מלובן: למה אתה מפריע לי?

אייל מלובן: אני נוסע עם נהגי מוניות שלך שאומרים לי את זה.

אייל מלובן: תן לי להסביר.

יוסף בראל: אבל איך נהג המונית יודע יותר טוב ממר מוטי לוי - - -

עוזי אבן: על זה אנחנו מתווכחים, על מוניות?

עוזי אבן: מה אתכם?

יורם חטבי: כתוב פה "30% מתקציב הרשות, המיועד ישירות להפקות".

יורם חטבי: קודם כול יש בעיה עם המלים "ישירות להפקות".

יורם חטבי: מה זה "הפקות"?

זבולון אורלב: נכון, אני מציע לשנות את זה.

יורם חטבי: בהמשך כתוב "יופנה להפקות מקומיות קנויות ולרכישה של שירותי הפקה ואמנות מחוץ לרשות או ממי שאינו נמנה עם עובדי הרשות".

אתי בנדלר: מר חטבי, היום מציעים לשנות לגמרי את הנוסח.

אתי בנדלר: תקרא את נוסח הצעת החוק.

יורם חטבי: אבל אני רוצה לבאר, כי דובר על זה גם בכל מיני דו"חות.

זבולון אורלב: מה אתה רוצה, לשכנע אותנו לשנות את הנוסח הזה?

זבולון אורלב: השתכנעתי לשנות את הנוסח, אבל אתה מפריע לי.

זבולון אורלב: אני מדבר עכשיו עם רשות השידור, כי אנחנו רוצים להגיע להסכמה.

זבולון אורלב: זו רשות ממלכתית, אין לנו עניין להגיע לשביתות, וכן יש לי אמון שהם יודעים על מה הם מדברים מבחינת כושר הניהול ויכולת המשא ומתן עם העובדים.

אייל מלובן: אבל כשמדובר בדברים חשובים אי אפשר לאיים עלינו כל הזמן בשביתות.

אברהם נתן: - - -

אייל מלובן: כל פעם יבוא מנכ"ל של רשות השידור וידבר על שביתות ועוד פעם שביתות?

אייל מלובן: ישב פה חבר הכנסת פורז בחדר הזה, וכל פעם אמרו: לא נעשה, כי הוועדים ישבתו.

אייל מלובן: רבותיי, עד מתי יימשך ההליך הזה, עד עולם?

זבולון אורלב: מר מלובן, יושבת פה הנהלה אחרת, תהיה הגון .

אברהם נתן: - - -

אייל מלובן: זה לא אישי, אל תהפוך את זה לעניין אישי.

זבולון אורלב: מר מלובן, יושבת פה ההנהלה ואומרת לך: אנחנו מוכנים לכך, אנחנו נפטר עובדים, רק שאנחנו יכולים לפטר עובדים בקצב של 5% לשנה, ולא בקצב של 10% לשנה.

זבולון אורלב: כל הוויכוח הוא כרגע על הקצב.

זבולון אורלב: אין כאן ויכוח על זה שיפוטרו עובדים.

זבולון אורלב: יפוטרו עובדים.

אייל מלובן: ולכן, ה-30% צריכים להיות מהתקציב הכולל של רשות השידור, שכולל את כל יתר המחלקות - - -

זבולון אורלב: אתה לא יכול לכלול את החדשות והספורט בתוך העניין הזה.

אייל מלובן: לא את החדשות והספורט.

אייל מלובן: כבר הציעו להוציא את החדשות והספורט.

זבולון אורלב: אבל אתה מפריע לי לנהל את הישיבה.

זבולון אורלב: קודם כול אני אומר כבר היום שנקיים ישיבה, אולי עוד מחר או מחרתיים, כי אנחנו חייבים לשמוע את העובדים ברשות השידור.

זבולון אורלב: אני חושב שזה לא הגון שוועדה תקבל החלטה בלי לשמוע את העובדים.

יוסף בראל: צריך להזמין את נציגי ועדי העובדים בטלוויזיה.

זבולון אורלב: ודאי.

זבולון אורלב: אני מבין שמה שכתוב היום בחוק הוא אנכרוניסטי, הוא לא עומד במבחן המציאות.

אברהם נתן: למה?

אברהם נתן: החוק קיים, הוא אפילו לא מבוצע.

אברהם נתן: אנחנו מציעים להוסיף להצעה הקיימת היום שמדי שנה תהיה הגדלה של 5% - מאותו תקציב שמופיע שם.

אברהם נתן: אומר לכם למה תוביל הגישה שלכם.

אברהם נתן: אנחנו רוצים לבצע ואנחנו רוצים לעשות את השיפור בעדינות המכסימלית, ואתם לוחצים אותנו לקבל החלטה שלא תבוצע.

אברהם נתן: מה ייצא לכם מזה?

אברהם נתן: אם אתה מנהל גוף ארגוני - - -

עוזי אבן: אני לא אוהב את הסגנון הזה.

אתי בנדלר: עם כל הכבוד, אתם לא יכולים להגיד: אם אתם תקבלו חוק מסויים, אנחנו לא נבצע אותו.

אברהם נתן: עם כל הכבוד, מדובר באנשים חיים, יש כ- 3,000 עובדים ברשות השידור.

אברהם נתן: להוריד 5% כל שנה זה להגיד לאנשים ללכת הביתה.

אברהם נתן: שום גוף ממשלתי - - -

עוזי אבן: אתה מעוות את המספרים שהצענו, ואני מציע שתימנע מלהשתמש בסגנון כזה.

עוזי אבן: אנחנו הפרדנו את ההפקה לצורכי חדשות וספורט מן ההפקה האחרת, כך שכבר לא מדובר על 3,000 עובדים, אלא על כמה?

אברהם נתן: - חצי מזה.

אברהם נתן: גם אז צריך להוריד 5% מדי שנה.

עוזי אבן: כמה זה 5%?

עוזי אבן: בכמה עובדים מדובר?

עוזי אבן: כמה מהם פורשים בין כה וכה?

אברהם נתן: 1.5%.

עוזי אבן: 1.5% מ-3,000.

זבולון אורלב: 5% מ-1,500 עובדים זה 75 עובדים.

אייל מלובן: אדוני היושב ראש, אני לא מבין איך פעם אחת יוצא שמדובר ב-1,500 או ב-1,700 עובדים, ופעם אחרת – ב-3,000 עובדים.

קריאות: - - -

אמיר לוי: יש להם 1,700 עובדים קבועים.

עוזי אבן: אם כן, למה דיברתם על 3,000?

יוסף בראל: יש פרילנסרים שאסור לגעת בהם.

יוסף בראל: זאת הבעיה שלי גם בבתי דין.

עוזי אבן: תוריד חצי מ-3,000 נשארים 1,500.

עוזי אבן: כמה זה 5% מ-1,500?

זבולון אורלב: 75 עובדים.

עוזי אבן: וכמה פורשים מדי שנה – מכל הפרילנסרים שאסור לגעת בהם ומכל האחרים?

זבולון אורלב: פורשים 20 איש.

עוזי אבן: לא יכול להיות, פורשים יותר.

עוזי אבן: הוויכוח הוא לא כזה שמוצדקת שביתה על זה.

יוסף בראל: כן, מוצדקת שביתה.

יוסף בראל: יש חלק מהתמונה שאינו ברור לכם - עד כמה הנושא הזה הוא בנפשם של העובדים.

יוסף בראל: כל הפקה שאני מוציא החוצה – כל הפקה נפרדת, לא באחוזים, לא במיליונים – מאויימת בשביתה ובסנקציות.

יוסף בראל: תראו, זאת פרנסתם.

יוסף בראל: הוא - פרנסתו מהשוק הפרטי, הוא מעוניין להגדיל את אחוזי הצפייה בשוק הפרטי המסחרי.

יוסף בראל: כדי להגדיל שם, הם בנויים על דבר אחד: לסגור את השידור הציבורי.

יוסף בראל: כל ערב של שביתה מעלה לו את האחוזים, מגדיל את ההכנסה המיידית של ערוץ 2.

יוסף בראל: זה מה שהוא מחפש.

יוסף בראל: כל אחוז צפייה שם מתבטא בכסף.

אייל מלובן: יש פה עיוות ושקר מוחלט.

אייל מלובן: אנחנו לא מייצגים את ערוץ 2.

זבולון אורלב: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אייל מלובן: - - -

זבולון אורלב: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

זבולון אורלב: בבקשה, מר בראל, תמשיך.

יוסף בראל: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לייעל את העבודה על חשבון השידור התקין, אנחנו לא יכולים לשפוך את התינוק עם מי האמבט.

יוסף בראל: אנחנו מנסים לשקם את השידור - - -

זבולון אורלב: אני מבקש שבכל זאת תשקול את הצעתי.

זבולון אורלב: אנחנו נעצור כאן.

זבולון אורלב: אני אומר גם לרשות השידור וגם למשרד האוצר שאנחנו נקיים ישיבה בשבוע הבא.

יהודית גידלי: ביום ראשון, ב-08:30 - - -

אתי בנדלר: אני מצטערת, אני לא אוכל להשתתף.

עוזי אבן: ב-2 בדצמבר יש לי פריימריס, ואני מבקש להתחשב בזה.

זבולון אורלב: מר אמיר לוי, עד מתי אפשר למשוך את הישיבה הזאת מבחינת לוח הזמנים שלכם?

אמיר לוי: בעיקרון הקריאה השנייה והקריאה השלישית מתוכננות ל-11 בדצמבר.

אמיר לוי: הישיבה צריכה להתקיים כמה ימים לפני כן.

זבולון אורלב: אם כן, חבר הכנסת אבן, אנחנו יכולים לקיים את הישיבה יומיים אחרי הפריימריס.

זבולון אורלב: מתוך ניסיון אני אומר שיום אחרי הפריימריס מרגישים הרוגים.

אייל מלובן: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד משפט אחד, כי אתה גם חבר הוועדה המשותפת, ויושבת פה גם היועצת המשפטית של הוועדה המשותפת שדנה בערוץ - - -

אתי בנדלר: היא לא ועדה משותפת, היא ועדה מיוחדת.

אייל מלובן: אפרופו הדברים שאמר פה המנכ"ל, קודם כול אנחנו לא מתעניינים ברייטינג של אף אחד, ואם יש שביתה במקום אחד, אנחנו לא שמחים על כך.

אייל מלובן: באופן מוחלט ענייננו אינו בכך, אנחנו לא מייצגים לא את זה ולא את זה, וחברינו עובדים גם פה וגם שם.

אייל מלובן: אנחנו רק אומרים שכאשר אנחנו מחייבים, בחדר הסמוך, את כל הסקטור הפרטי להוציא לא 50 מיליון שקל בשנה אלא מאות מיליוני שקלים, אנחנו מדברים פה על 50 מיליון שקל, ואני אשמח אם בישיבה הבאה יבואו ויתנו פירוט אילו הפקות הם עושים בשוק בשנה הזאת ב-50 מיליון שקל, כי השוק לא מכיר את ההפקות האלה, לא מכיר את הסכומים האלה שהם מדברים עליהם.

אייל מלובן: אנחנו יודעים כרגע על ארבע הפקות שיצאו החוצה, ולא יותר מזה, ואם כבוד היושב ראש והמנכ"ל טוענים אחרת, שיבואו לישיבה הבאה ויגידו: הנה החוזים שנחתמו, הנה ההפקות שאנחנו הולכים להוציא לשטח.

אייל מלובן: לא ייתכן, שמצד אחר, אנחנו באים ואומרים לכבלים, ללוויין, לערוץ 2 ולערוץ 10: אתה כגוף פרטי תוציא מהכיס הפרטי שלך מאות מיליוני שקלים – ואתה יודע את זה, כבוד היושב ראש – ופה אנחנו מדברים על 50 מיליון שקל, שהם לא כלום בהשוואה למה שנמצא בתוך התעשייה הזאת.

אייל מלובן: אנחנו יודעים שמיד יאמרו בוועדה השנייה: רגע, ערוץ שאנחנו מממנים אותו מכספנו, מכספו של משלם המסים, לא מוציא אפילו עשירית ממה שמוציא הגוף הפרטי בעניין זה.

אייל מלובן: יש איזו שהיא מחוייבות בעניין הזה.

אייל מלובן: דיברו כאן על 170 מיליון שקל.

אייל מלובן: גם כשאני עבדתי ברשות השידור, אם הגעתי בבוקר, עבדתי בחדשות והמשכתי באולפן, בתכנית דת במוצאי שבת.

אייל מלובן: אז איך מתחלק השכר?

אייל מלובן: כשאני עבדתי כ-FLOOR MANAGER, עבדתי בחדשות והייתי ממשיך עם חיים יבין בערב, באולפן.

אייל מלובן: אז איך מתחלק השכר?

אייל מלובן: הרי זה אותו צלם שעובד.

אייל מלובן: יוצאים צוותים לעשות את "מפעל הפיס".

אייל מלובן: בערוץ 2, שקודם השמיצו אותו, יוצאים ארבעה אנשים, שעה שאצלם יוצאים עשרים איש לעשות את "מפעל הפיס".

אייל מלובן: אלה ההבדלים גם בכמויות.

אייל מלובן: לכן, עלות ההפקה בערוץ 2 היא 130,000 דולר, כפי שנאמר כאן, כי ההתייעלות היא אחרת.

אייל מלובן: כשיוצא אצלם כתב של החדשות לראיין את כבוד היושב ראש, באים SOUNDMAN , תאורן, צלם, עוזר צלם – ארבעה אנשים – כשבערוץ 2 באים שניים.

זבולון אורלב: לא, לא.

אייל מלובן: תבדוק, אם התאורן לא מדליק את האור, כי אנחנו משתמשים בו - - -

יוסף בראל: חזרנו לדמגוגיה.

יוסף בראל: הרי כל אלה השמצות חסרות שחר.

אייל מלובן: זאת לא דמגוגיה, ואני מוכן שתבואו ותוכיחו את ההפך.

זבולון אורלב: אני התראיינתי בשידור חי ביום ראשון בלילה.

זבולון אורלב: היה תאורן כי - - -

קריאות: - - -

יורם חטבי: אז האלוף ורדי הוא דמגוג ומר צוקרמן הוא דמגוג, כולם דמגוגים?

אייל מלובן: אולי טעיתי באחד, לא ארבעה אלא שלושה אנשים, כשבצוות של ערוץ 2 הם שניים.

אייל מלובן: ולכן, ההפרשים האלה באים לידי ביטוי.

זבולון אורלב: קודם כול אני מסכים אתך שהשוק הפרטי תמיד יותר יעיל מגוף ציבורי.

זבולון אורלב: על זה אין ויכוח.

זבולון אורלב: מה אתה רוצה, להוכיח את זה?

אייל מלובן: לא, אבל כשמגישים דף כזה, אני שואל איפה המספרים - - -

זבולון אורלב: תודה לך, מר מלובן.

זבולון אורלב: אני מציע שגם משרד האוצר וגם רשות השידור ישקלו את ההצעה שהחוק ידבר על כך שבשלוש השנים הקרובות אנחנו מגדילים את שיעור ההפקה מ-30% ל-50%, בקצב של כ-7% לשנה.

זבולון אורלב: כלומר, האוצר יוותר פה על ה-10% לשנה ויוותר על ה-75%, ונלך כרגע ל-50%, ולא ל-75%, נעשה את זה בשלוש שנים, ורשות השידור תלך לקראתנו בזה שהבסיס לא יהיה תקציב ההפקות, אלא תקציב ערוץ 1, למעט שידורי חדשות וספורט.

אייל מלובן: לא תקציב ערוץ 1 בלבד, אלא התקציב הכולל, גם ערוץ 33 וגם - - -

זבולון אורלב: חברים, אפשר לחטוף הכל.

זבולון אורלב: אני כרגע מנסה להגיע להבנה.

אמיר לוי: אנחנו לא יכולים - - -

זבולון אורלב: תשקול.

זבולון אורלב: אתה לא צריך לתת תשובה עכשיו.

אמיר לוי: לא, אני מבקש להסביר לפני שאתה מפזר את הישיבה.

אמיר לוי: הבסיס שאנחנו הבאנו בחשבון כשכתבנו את ה-75% הוא לא פחות מ-500 מיליון שקל: 340 מיליון ₪ שיש בערוץ 1, 80 מיליון ₪ שיש בערוץ 33 – המזרח התיכון - ועוד חלק מ-90 מיליון ₪ שיש בתוך הרזרבות שמיועדות לתקציב טלוויזיה.

זבולון אורלב: יש לי הרגשה שלא יהיה לך רוב לזה בוועדה.

אמיר לוי: בסדר, יכול להיות שלא צריך תיקון כזה.

אמיר לוי: עדיף לא לבוא עם תיקון מאשר לבוא עם תיקון שלא נותן לנו - - -

עוזי אבן: עדיף כלום על פני תיקון כזה?

עוזי אבן: אמיר לוי: ננסה פעם אחרת.

עוזי אבן: רק תבינו את המספרים.

עוזי אבן: 75% מתוך בסיס של 500 מיליון שקל - - -

יוסף בראל: זאת מדיניות שמכוונת לפגוע בשידור הציבורי, לחסל אותו.

אמיר לוי: אותם 75% מתוך בסיס של 500 מיליון שקל פירושם הוצאה של 350 מיליון שקל הפקות החוצה, כש-50% מזה בהפקות המקומיות.

אמיר לוי: אמרתי, אני גם לא יודע לשלוט בבסיס, ועכשיו לנכות את החדשות ולנכות ספורט – אין שום יכולת לעקוב אחרי זה ולבקר את זה, כי אני לא יודע אם עובד מסויים שרשום - - -

עוזי אבן: תסתמך על הדיווחים שלהם.

אמיר לוי: אתה יודע אם עובד מסויים עובד לטובת החדשות או לטובת שאר התכניות בטלוויזיה?

עוזי אבן: אני לא עוסק ב-MICROMANAGEMENT, ואני מציע שגם אתה לא תעסוק בזה.

אמיר לוי: עדיף שהשיעור יהיה יותר נמוך והבסיס יהיה מלא, כי אז אין ויכוחים, אין פרשנויות, זה מאוד ברור ושקוף.

עוזי אבן: לזה הם הסכימו.

אמיר לוי: לא, הם אומרים: ממה שהולך להפקות.

אמיר לוי: הם מדברים על בסיס של 50 מיליון שקל.

אמיר לוי: אין פה שום כוונה להרוס את הטלוויזיה.

אמיר לוי: להפך, אם תקראו את החלטת הממשלה, יש שם - - -

יוסף בראל: זאת הכוונה.

זבולון אורלב: אתה יודע שהכנסת לא תרשה את זה.

אמיר לוי: לנו כאוצר אין שום כוונה לבוא ולהרוס את השידור הציבורי, אמרתי את זה בתחילת דבריי.

אמיר לוי: להפך, אני חושב שאם ישילו עובדים מיותרים, בסופו של דבר זה יהיה שידור ציבורי יותר חזק, ואמרתי שאנחנו נהיה מוכנים לסייע בתנאי פרישה ובמימון חלק מהעובדים שיופרשו החוצה, ואני חושב שיותר ברור מזה אני לא יכול להיות.

עוזי אבן: כוונתך ברורה, רק שאנחנו חולקים עליך.

יורם חטבי: עם כל הכבוד, אני חייב לומר שיש פה תחושה מוזרה, שנקלענו פתאום לאיזה שהוא מקח וממכר מה ועד העובדים יכול או רוצה, האם זה דמגוג וההוא דמגוג.

יורם חטבי: אני לא מבין, מונחים על השולחן דו"חות בדיקה של אנשים מכובדים שלמדו את המטריה, יש דו"ח רואה חשבון.

יורם חטבי: משום מה כל הדו"חות האלה לא נמצאים לנגד עינינו.

זבולון אורלב: אין שום בעיה, אתה מכיר אותי, אני אדם יסודי, אני יכול להקדיש לזה חמש ישיבות, אבל אני לא אעשה את זה.

יורם חטבי: חבר הכנסת אורלב אני רק אומר, שאם בפשרה עסקינן, יותר טוב שלא יהיה כלום, ונחפש את המפלט בערכאות אחרות.

יורם חטבי: אם הכנסת מחושקת – אני מבין מדבריך שזה לא יעבור – עדיף לא לעשות כלום.

זבולון אורלב: מר חטבי, אנחנו עכשיו כבר במערכה החמש-עשרה של ההצגה, תבין, הכנסת עומדת להתפזר.

זבולון אורלב: אני לא מתכוון עכשיו להביא לכאן את כל כותבי הדו"חות ולהתחיל לחפור בעניין.

זבולון אורלב: או שאנחנו מצליחים להגיע להסכמה מהירה בישיבה הבאה – וזו פשרה, הבנה, בלי כיפופי ידיים – או שאני אשקול לא להביא את העניין הזה, ושהיושב ראש הבא של הוועדה ישבור את הראש.

זבולון אורלב: הרי כדי לקבל החלטה חותכת צריך ללמוד את הדבר עד היסוד, צריך להבין מה המשמעויות לעומקם של דברים, ואתה יודע שאני אמיץ, יש לי גם תעודה כזאת.

זבולון אורלב: אין לנו זמן עכשיו להתחיל לקחת את כל הדו"חות וללמוד אותם ולהבין מה המשמעויות ומה משמעותה של שביתה ולרוץ לוועד העובדים.

זבולון אורלב: אין לנו האפשרות הזו, אני אומר את זה בגלוי, ולכן אפשר ללכת פה או לאיזו שהיא פשרה או ללא כלום.

זבולון אורלב: יש מדיניות אחת, שלכאורה אמיר לוי מייצג אותה כרגע, של הכל או לא כלום - - -

אמיר לוי: לא, לא אמרתי את זה.

אמיר לוי: אמרתי שלגבי הבסיס - - -

זבולון אורלב: אמרתי "לכאורה".

זבולון אורלב: יכול להיות שטעיתי, ולכן אמרתי "לכאורה".

זבולון אורלב: טעות לעולם חוזרת.

זבולון אורלב: ואפשרות אחרת היא לנסות לגבש איזו שהיא פשרה שתקדם אותנו קידום שבו האוצר יירד קצת מהאחוזים שהוא נקב, והם יגדילו את הבסיס.

זבולון אורלב: זה רעיון הפשרה.

יורם חטבי: מה מבטיח לנו שזה יתקיים?

יורם חטבי: הם אומרים שיש להם שביתה בפתח.

זבולון אורלב: את זה אני לא יכול להבטיח.

יורם חטבי: האוצר אומר:

יורם חטבי: אני לא יודע אם אני יכול לתמוך.

עוזי אבן: שום החלטה שנקבל פה – לא נהיה בטוחים שתקויים.

זבולון אורלב: כמו ששמעתי אותך – ואתה "חתום קבע" פה – ההגינות מחייבת שנשמע גם את העובדים.

יורם חטבי: ודאי.

יורם חטבי: העובדים לא אשמים בשום דבר.

זבולון אורלב: אם כן, אני מציע כך: תשקול רשות השידור, ישקול האוצר.

זבולון אורלב: אני מבקש עוד בקשה אחת מנציג האוצר: לקיים דיון נוסף עם השר הממונה על רשות השידור, כדי שתגובש בכל זאת איזו שהיא הבנה בזרוע המבצעת, כי זה מצב מביך שבאה הרשות המבצעת לוועדה של הכנסת והיא בכל זאת משדרת בשני קולות.

זבולון אורלב: אם אפשר, לנצל את הזמן הזה, והישיבה הבאה תהיה אחרי הפריימריס של חבר הכנסת עוזי אבן, כלומר, אחרי ה-2 בדצמבר, ומר אמיר לוי, אתה תגיד מה המועד האחרון שבו אנחנו יכולים לקיים ישיבה בנדון כדי שזה ייכנס לחוק ההסדרים.

אתי בנדלר: בכל מקרה זה לא ייכנס לחוק ההסדרים.

אתי בנדלר: אני מניחה את זה כהצעת חוק נפרדת.

אתי בנדלר: אני אניח את זה לפני כן ואני אבקש מוועדת הכנסת פטור מחובת הנחה.

זבולון אורלב: כמה ימים את צריכה קודם?

אתי בנדלר: תלוי מה יוחלט כאן, אם זה משהו שיחייב ניסוח דרמטי או יחייב שינוי קל.

אתי בנדלר: אני בדרך כלל רוצה שלושה ימים - - -

אמיר לוי: בסביבות ה-7-8 בדצמבר.

זבולון אורלב: בין ה-4 ל-6 בדצמבר.

זבולון אורלב: אלה ימי חול?

אתי בנדלר: ה-4 וה-5 בדצמבר חלים בימי רביעי וחמישי.

אייל מלובן: כבוד היושב ראש, יש לי שאלה.

אייל מלובן: הרי כל השנים תיק רשות השידור הוא דמי אתנן שרצים בין שרים כאלה ואחרים.

אייל מלובן: פעם אחת ולתמיד צריך שיידעו שכמו שהטלוויזיה החינוכית היא בתחום סמכותו של שר - - -

זבולון אורלב: זה שינוי חוק.

אייל מלובן: האם אי אפשר להעלות גם את זה במסגרת זו?

זבולון אורלב: לא, הממשלה תטען טענת נושא חדש.

זבולון אורלב: אנחנו בשלב של קריאה ראשונה.

זבולון אורלב: כל דבר שהוא לא ממין העניין כרגע – יכולה לעלות לגביו טענת נושא חדש, ואני מציע לך לקרוא את ההצעה שלי לתיקון חוק רשות השידור, שבכלל מרחיקה את רשות השידור מהפוליטיקה ואומרת שהממשלה תמנה את המליאה – זה הכל.

אייל מלובן: קראתי.

זבולון אורלב: ובכל יתר הדברים רשות השידור עצמאית.

זבולון אורלב: המליאה תמנה את הוועד המנהל, המליאה תמנה את היושב ראש, הוועד המנהל ימנה את המנכ"ל, והמנכ"ל יידע למי הוא כפוף.

עוזי אבן: כמו הות"ת.

זבולון אורלב: כמו כל הגופים האחרים.

זבולון אורלב: והיא לא זקוקה לאישורי האגרות, היא עצמאית, היא תאשר את התקציב שלה, והכל מתנהל באופן רציונאלי.

זבולון אורלב: היום יש אבסורד, הכפיפויות פה לא ברורות, כי כל אחד מתמנה ישירות על ידי הממשלה: המליאה מתמנה על ידי הממשלה, הוועד המנהל מתמנה על ידי הממשלה, היושב ראש מתמנה על ידי הממשלה, המנכ"ל מתמנה על ידי הממשלה.

זבולון אורלב: יש פה אבסורד ניהולי שיוצר בלאגן.

אייל מלובן: בכנסת החדשה שתיבחר אנחנו נשמח - - -

אתי בנדלר: השמחה תהיה משותפת לכולם.

זבולון אורלב: אגב, אין סיכוי שממשלה תתמוך בהצעת חוק כזו, כי זה מוריד מכוחה.

זבולון אורלב: הממשלה הציעה עכשיו בהצעת החוק שלה להרחיק את הכנסת מרשות השידור, כלומר, הממשלה תתקרב לרשות השידור, והכנסת תתרחק מרשות השידור.

יוסף בראל: להפריט חלקים מהרדיו – את זה הורידו היום, לא הביאו, כי קמה צעקה, אבל מציעים להוציא את כל ההפקות החוצה, לפטר 75%, כלומר, לחסל את רשות השידור.

זבולון אורלב: האם לדעת מישהו כאן צריך להזמין עוד גורם שעלול להיות נפגע מההחלטה הזאת?

יורם חטבי: - את הציבור.

זבולון אורלב: הציבור זה חבר הכנסת אבן ואני.

עוזי אבן: אנחנו הציבור.

זבולון אורלב: השילוב של מרצ ומפד"ל הוא שילוב מנצח.

זבולון אורלב: אם נגיע להסכמה, אף אחד לא יחשוד.

זבולון אורלב: ולכן, אני אומר, תחשבו על ההצעה.

יוסף בראל: זה הדבר האחד שאני מוכן להסכים לו במלואו, שניכם, מרצ ומפד"ל, תבואו במקום האוצר, תרחיקו אותם מרשות השידור.

יוסף בראל: ..

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ישיבה זו נעולה.