ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 533, 2002-10-28 10:45

זבולון אורלב: שלום לכולם.

זבולון אורלב: לפני הנוכחים מונח הנוסח המתוקן של התקנות בעקבות הדיון הקודם.

זבולון אורלב: עלינו לחזור ולדון בסעיף 3(א).

זבולון אורלב: סיכמנו שנחזור לבדוק בו אפשרויות ספציפיות יותר.

זבולון אורלב: עלינו לדון כעת בסימנים עצמם.

זבולון אורלב: שר התקשורת נכנס כעת לדיון, וראשית כול נשמע אותו.

ראובן ריבלין: אני צריך להיות בוועדת הכלכלה בעוד זמן קצר, יש שם דיון בנושאי תקשורת חשובים ביותר אך זו אינה הוועדה לתקשורת שבה חבר גם יו"ר ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: את השידורים הפורנוגרפיים ישדרו בשיטה האנלוגית או בשיטה הדיגיטלית?

ראובן ריבלין: רק בשיטה הדיגיטלית.

זבולון אורלב: ואם יהיה שידור כזה בשיטה האנלוגית?

זבולון אורלב: מי יכול להבטיח שלא?

ראובן ריבלין: קודם כול הכול אפשרי.

ראובן ריבלין: אך כל הסרטים שיו"ר הוועדה מדבר עליהם הם ב-"pay television".

זבולון אורלב: זה המצב היום אך אין מניעה בחוק לפעול אחרת, אם מועצת הכבלים והלוויין תתיר ערוץ "פלייבוי" ותטען שהחוק שחוקקנו לא חל עליו.

זבולון אורלב: עקרונית אין מניעה ששידורו יהיה בשיטה האנלוגית.

דורית ענבר: זה לא נכון.

דורית ענבר: המועצה אינה פועלת כך.

זבולון אורלב: אבל היא עלולה לטפל בכך אחרת.

זבולון אורלב: מבחינה משפטית וחוקית אין מניעה שהמועצה לשידורי כבלים ולוויין תחליט לשדר את הערוץ הזה בשיטה האנלוגית.

זבולון אורלב: אני משתדל להיות כן, אינני מסתיר את דעותיי.

מיכל רפאלי-כדורי: לפי החקיקה הקיימת אין מניעה שבמגרש הספורט בבתי הספר ישודרו סרטים פורנוגרפיים.

יש מניעה: במחשבת היהדות יש מושג מתאים לזה: שלא להיות נבל ברשות התורה.

יש מניעה: אין הלכה שאסור להכניס כלב לארון קודש, אבל על זה יש הוראה כוללת, המונח היהודי שלא להיות נבל ברשות התורה.

יש מניעה: אלה איסורים אבסורדיים שאיש לא מצא לנכון להתייחס אליהם ולהגדיר אותם כאיסור.

ראובן ריבלין: אין הספק מוציא מידי הוודאי.

ראובן ריבלין: לדעתי יש לנהוג עם השיטה האנלוגית מידה של הקלה.

ראובן ריבלין: אני מציע לפטור את השידורים האנלוגיים מחובת סיווג משני טעמים.

ראובן ריבלין: את הנימוק הראשון כבר פירטתי.

ראובן ריבלין: נוסף על כך, רובם המכריע של הלקוחות בתחום האנלוגי הם מבוגרים.

ראובן ריבלין: ברוב הבתים בישראל שיש בהם בני נוער יש גם טלוויזיה בשיטה דיגיטלית, כי השיטה הדיגיטלית נותנת שפע של אפשרויות שמושכים את הנוער.

זבולון אורלב: אבל ללקוחות המבוגרים יש נכדים.

מיכל רפאלי-כדורי: מעבר לכך יש עניין שהשיטה האנלוגי תעבור מן העולם.

ראובן ריבלין: בכל זאת 50% מלקוחות השיטה האנלוגית עברו לשיטה הדיגיטלית.

ראובן ריבלין: נוסף על אלה גם צרכני הלוויין מקבלים שידורים בשיטה הדיגיטלית.

זבולון אורלב: כלומר 100% ממינויי הלוויין משתמשים בשיטה הדיגיטלית ו50%- ממנויי הכבלים משתמשים בשיטה האנלוגית.

ראובן ריבלין: ו10%- מהציבור בישראל לא מחובר ללוויין ולא לכבלים.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע להקל בנושא השידור האנלוגי.

ראובן ריבלין: אני מבקש שבהגדרה של משדר חוץ יתווספו המילים: "למעט תרגום או דיבוב שבוצע מחוץ לישראל".

ראובן ריבלין: אין להקל בכל מקרה של תרגום או דיבוב אלא רק במקרים כאלה שבהם התרגום נעשה מחוץ לישראל.

ראובן ריבלין: יש כמה וכמה שידורים כאלה: "בי.

ראובן ריבלין: בי.

ראובן ריבלין: סי פריים", ו"דיסקברי".

ראובן ריבלין: ערוצים אלה משודרים לציבור אדיר, בכל העולם, ולא רק לציבור בישראל.

מיכל רפאלי-כדורי: הם מקודדים לפי הקוד האירופי, שהוא קוד מחמיר מאוד.

ראובן ריבלין: הנושא השלישי שבו מתבקשת הקלה הוא מיקום הסימון.

ראובן ריבלין: הסימון צריך להיות ב-EPG.

ראובן ריבלין: אם תשאלו אותי מה זה, אפנה את השאלה לאנשי המקצוע שלי.

ראובן ריבלין: הם אמרו לי שזאת מילה טובה.

יעל מלם-יפה: זאת רצועת המידע שמופיעה על המסך.

זבולון אורלב: זהו לוח השידורים האלקטרוני והוא פותח על-ידי חברת NDS המפוארת, שמקומה בהר חוצבים בירושלים.

זבולון אורלב: אגב מתקיים שם שיעור תורה פעם בשבוע.

זבולון אורלב: יש שם חבורה של תלמידי חכמים, מעבר לגאוניות האלקטרונית שלהם.

זבולון אורלב: מוציאים שם ספר בהלכה בכל שנה.

זבולון אורלב: לבקשת

זבולון אורלב: כם ביקרתי במקום והתרשמתי מאוד.

מיכל רפאלי-כדורי: אם כן סמוך על היכולות העתידיות שלהם גם כאן, ח"כ אורלב.

זבולון אורלב: זאת שאלה ערכית.

זבולון אורלב: אינני חולק על האפשרות הטכנולוגית.

ראובן ריבלין: העברתי את המכתב לד"ר יזהר טל, היועץ המשפטי של משרד התקשורת.

ראובן ריבלין: לדעתו ייתכן שיש בעיה, ונביע את עמדתנו בנושא זה בשלב מאוחר יותר.

זבולון אורלב: אני נותן משקל גדול מאוד לדברי השר ואשמע את אנשי המקצוע במהלך הדיון.

זבולון אורלב: אבל את נושא הפטור הגורף לשיטה האנלוגית יש להוריד מהפרק, הוא לא קיים.

אלי פולק: אני מבקש להתייחס לשאלת משדרי החוץ.

אלי פולק: אני קורא משפט מתוך ההוראות בקנדה, שלפיו בקנדה יש חובה לסמן כל תכנית זרה שהמשדרים מביאים.

אלי פולק: אם בקנדה אפשר לעשות זאת מדוע לא לעשות זאת כאן?

מיכל רפאלי-כדורי: זאת לא הפרשנות הנכונה של המשפט.

מיכל רפאלי-כדורי: הם קונים תכניות ומשבצים אותן בערוצים שלהם.

מיכל רפאלי-כדורי: גם אנחנו עושים זאת, ואנחנו גם מסווגים תכניות אלה.

זבולון אורלב: אני מבקש להבהיר: אנחנו מתכוונים לערוצים שמשודרים במישרין מחו"ל, ואין בהם עריכה.

זבולון אורלב: נדמה לי שיש ארבעה ערוצים כאלה.

מיכל רפאלי-כדורי: יש שבעה ערוצים כאלה, בלוויין יש יותר ערוצים כאלה מאשר בכבלים.

מיכל רפאלי-כדורי: התרגום שלהם נעשה בארץ המקור.

מיכל רפאלי-כדורי: שולחים את התרגום בקובץ אינטרנט.

מיכל רפאלי-כדורי: הערוצים משודרים בהמון מדינות וכל מדינה מקבלת קובץ תרגום משלה.

דורית ענבר: התרגום לבדו אינו "מגייר" את הערוץ מבחינתנו.

זבולון אורלב: בוודאי, סוגרים אותו ביום כיפור.

זבולון אורלב: אך מי ששותל את התרגום הישראלי אינו יכול לשתול גם את הסיווג?

מיכל רפאלי-כדורי: ביום כיפור סוגרים רק את התרגום.

דורית ענבר: באמת מדובר בערוצים בין-לאומיים.

דורית ענבר: כל עוד אנחנו משתכנעים שלא עושים בערוצים שינוי כלשהו לטובת הציבור בישראל, זהו ערוץ בין-לאומי.

זבולון אורלב: אני מוכן שיהיה למשדרים אלה סיווג בריטי.

דורית ענבר: גם לערוץ "פלייבוי"?

דורית ענבר: בכל מדינה נעשה סיווג שמושרש באמות המידה התרבותיות של אותה מדינה.

זבולון אורלב: אני מקבל מראש את הסיווג של מדינת המקור.

זבולון אורלב: לפי מה שדווח כאן בוועדה המדינות שאנחנו לוקחים מהן שידורים מחמירות יותר ממדינת ישראל.

דורית ענבר: אך לא כל הערוצים מסמנים.

דורית ענבר: ב"בי.

דורית ענבר: בי.

דורית ענבר: סי" מסמנים את המשדרים, אך יש ערוצים ממדינות אחרות שאינם מסומנים.

מיכל רפאלי-כדורי: רוב הערוצים מגיעים מאנגליה.

מיכל רפאלי-כדורי: הסיווגים שם חמורים מאוד.

מיכל רפאלי-כדורי: קנינו את ערוץ "דיסקברי" ואת ערוץ "סייד טרק (Side Track)" עם רצועה שנקראת "ווינגס (Wings)".

מיכל רפאלי-כדורי: קנינו את הערוץ כמה חודשים לפני אירועי 11 בספטמבר.

מיכל רפאלי-כדורי: הרצועה הזאת היא רצועת תעופה מרתקת.

מיכל רפאלי-כדורי: במשך שעתיים ביום מקרינים תעופה היסטורית, תאונות מטוסים ועוד.

מיכל רפאלי-כדורי: אחרי 11 בספטמבר, אף-על-פי שהיה בינינו חוזה, הרגולציה הבריטית, שהיא נוקשה כל-כך בנושא של מטוסים ותאונות, הורידה שעה ביום מהשידור.

מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו טענו נגדם שיש חוזה, אך ללא הואיל.

זבולון אורלב: החובה הבריטית היא לסמן ב-EPG בלבד, ולא על המסך?

מיכל רפאלי-כדורי: כן, זאת הדרישה בשיטה הדיגיטלית.

מיכל רפאלי-כדורי: אין באנגליה שידור בשיטה האנלוגית.

אלי פולק: מכל מה שנאמר כאן ברור שאין בעיה טכנית לסמן שידורים.

מיכל רפאלי-כדורי: בוודאי שיש בעיה כזאת.

מיכל רפאלי-כדורי: נכון שבמיליונים אפשר לפתור כל דבר.

אלי פולק: ראשית גב' רפאלי-כדורי אומרת שיש בעיה טכנולוגית שעולה כסף, אך יש פתרון טכנולוגי.

אלי פולק: אין בעיה להכניס סימון דיגיטלי נוסף למשדר דיגיטלי.

אלי פולק: שלישית בארצות הברית מה שהביא לסימון הסרטים היה יצירת ה-"V-chip".

אלי פולק: זהו שבב במכשירי הטלוויזיה שמאז 1997 יש בארצות הברית חובה להתקינו בכל טלוויזיה שגודלה יותר מ13- אינץ'.

אלי פולק: כך ההורה להגביל את השידורים לפי הסימון שלהם.

מיכל רפאלי-כדורי: גם ב-EPG זה אפשרי.

אלי פולק: אנחנו מדברים על האפשרות לסמן משדר חוץ.

אלי פולק: אם לא יהיה סימון למשדר חוץ ההורה לא יוכל להשתמש בשבב כדי לחסום שידורים.

אלי פולק: אחת המטרות העיקריות היא לאפשר להורה להשתמש בשבב כשהוא יגיע לארץ.

אלי פולק: נכון שהסיווג עולה כסף.

אלי פולק: אך אני מתפלא על העובדה שנציגי הציבור, מי שאמורים להגן על האינטרס של ציבור ההורים ולא על האינטרס של המשדרים, אינם דורשים זאת.

אלי פולק: הדבר אפשרי.

אלי פולק: אפשר להתווכח על הכסף אך לא על היכולת.

יפעת דוידי: כל תכנית שמשודרת ב-YES מסווגת, כולל שידור שבא מבחוץ.

יפעת דוידי: אין תכנית שאינה מסווגת.

יפעת דוידי: אפשר לעשות חסם צפייה לילדים.

מיכל רפאלי-כדורי: אפשר לתת הוראה כוללת לחסום כל תכנית שהיא מעל סיווג מסוים.

זבולון אורלב: כלומר אין סימון על המסך אלא ב-EPG וכל הורה יכול לתכנת באופן אוטומטי את ההגבלה.

אלי פולק: אז למה להוציא את זה מחוק לחוק?

אלי פולק: ובנוגע לסימון על המסך, אין בעיה טכנית לעשות זאת.

אלי פולק: אגב אני לא חושב שהרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו מתנגדת לכך, רק הכבלים מתנגדים.

מיכל רפאלי-כדורי: גם הלוויין מתנגד.

זבולון אורלב: אני מבקש לשאול את אנשי הטכנולוגיה שתי שאלות: יש אפשרות טכנולוגית לסימון כזה?

זבולון אורלב: כוונתי לסימון על המסך ולא ב-EPG; ומה העלות שלה?

ראובן ריבלין: ראשית הסימון על המסך הוא לא על חשבון הסימון ב-EPG.

מיכל רפאלי-כדורי: המשדר הוא שצריך לסמן, ובשידורי החוץ לא אנחנו משדרים.

רוני לסטר: אפשר להוסיף סימון על המסך בערוצים שאנחנו משדרים אצלנו בארץ.

רוני לסטר: אין לנו שליטה על ערוצים חיצוניים.

רוני לסטר: כמו שהם מתקבלים מהלוויין כך הם משודרים.

אלי פולק: אין בעולם טכנולוגיה שמאפשרת זאת?

מיכל רפאלי-כדורי: אין בארץ טכנולוגיה כזאת כרגע.

אלי פולק: כיום אין אבל זה ישנו.

אלי פולק: הדבר פשוט.

מיכל רפאלי-כדורי: זה לא פשוט, מדובר בעשרות אנשים נוספים לכוח האדם.

דורית ענבר: אני נאלצת לעזוב את הדיון כדי להשתתף בדיון אחר שגם שר התקשורת ישתתף בו.

ראובן ריבלין: ב-EPG יש כל הטכניקות האפשריות להפסיק שידור אם הוא מעל גיל מסוים שנקבע לפי בחירה.

ראובן ריבלין: הבקשה של היו"ר היא שאף-על-פי שהשידורים משודרים מחו"ל יעלו גם כאן בזמן אמת אותם סימונים על המסך.

ראובן ריבלין: מובן שבשידורי החדשות זה לא אפשרי.

ראובן ריבלין: יש דברים שאין שליטה עליהם.

זבולון אורלב: זה ברור.

ראובן ריבלין: בכל מקרה אני מבקש לא להקשות ולא לעשות דברים שיהיו בלתי אפשריים.

ראובן ריבלין: אם מהבחינה הטכנית אפשר לעשות זאת בלי שתיווצר אי-כדאיות או בלי שהמחיר לצרכן יוכפל – זה עניין אחר.

ראובן ריבלין: באנגליה כל החברות הרב-ערוציות מגיעות לבית המשפט ומבקשות סעדים בגלל שיטת השידורים החדשה שפוגעת באיתנות הפיננסית.

ראובן ריבלין: צריך לדעת שיש גם גבול כלכלי.

זבולון אורלב: הטענה היא שבשיטה הדיגיטלית אין כרגע טכנולוגיה שמאפשרת להצמיד סימון על המסך לשידורים שמתקבלים כמות שהם.

זבולון אורלב: צריך להסתמך על ה-EPG, ששם יש סימון.

אלי פולק: היו לגופים 20 חודשים להכין את התקנות, לחשוב איך עושים את הדברים.

זבולון אורלב: השר הוא שצריך להתקין את התקנות.

אלי פולק: אומרים שאין אפשרות טכנית לסמן, אך כשהיו"ר התעמק בנושא מסתבר שאין אפשרות טכנית בארץ.

אלי פולק: אם יאפשרו לגופים זמן של חצי שנה לפתור את הבעיה בנוגע למשדרי החוץ ולהודיע על הפתרון לשר או להציג את העלויות הגבוהות שלא מאפשרות זאת – אוכל להבין זאת.

אלי פולק: אבל למה לתת היום פטור גורף, כשהם לא עשו את שיעורי הבית שלהם?

זבולון אורלב: בשונה מחקיקה בתקנות אפשר רק לאשר או לפסול בקשה של השר.

זבולון אורלב: שר התקשורת הגיש כללים בחתימתו וכל שהוועדה יכולה לעשות, בהסכמה ובהבנה עם השר כמובן, היא להחליט מה היא מקבלת.

זבולון אורלב: השר יכול למשוך בכל רגע את הכללים כל עוד לא אישרנו אותם.

זבולון אורלב: כמחוקקים איננו יכולים לעשות הכול.

זבולון אורלב: בחקיקה ראשית המחוקק הוא בעל הבית והוא יכול לעשות כל מה שהוא רוצה.

זבולון אורלב: בכללים, בחקיקת משנה, אי-אפשר לקבוע לשר מה לקבוע.

זבולון אורלב: אפשר רק לקבל או שלא לקבל את הכללים.

אלי פולק: אם חברות הכבלים והלוויין וכל הגופים כאן יתחייבו במכתב לשר לתת פתרון נאות לנושא, ויאמרו זאת לפני הוועדה בריש גלי, תוכל ועדת החינוך והתרבות להחליט מה שהיא רוצה כי אני בטוח שהתחייבות זו היא בעלת משמעות.

אלי פולק: היא איננה כרוכה בשינוי התקנות.

אסתר שטרנבך: אני נציגת הכבלים.

אסתר שטרנבך: בנושא זה, בכל הנוגע לשיטה הדיגיטלית, מצבנו הוא כמו המצב בלוויין.

זבולון אורלב: כלומר כעת מדברים על השיטה הדיגיטלית בלי הבחנה בין כבלים ללוויין ואחר כך נחזור לדון בשיטה האנלוגית.

אסתר שטרנבך: אינני יכולה להסכים עם הטענה שזוהי שערורייה משום שיכולנו לחשוב על הדברים קודם.

אסתר שטרנבך: הדברים עלו במהלך החקיקה.

אסתר שטרנבך: כולנו היינו בדיונים בכנסת.

אסתר שטרנבך: הובהר במפורש שיהיה אפשר לפטור ערוצים מחוץ לארץ שנקלטים בארץ באופן ישיר ושלא הופקו במיוחד לציבור בישראל.

אסתר שטרנבך: הדבר בא לידי ביטוי בצורה ברורה בסעיף 4א(ד)(3) לחוק.

אסתר שטרנבך: האיש הטכני של הכבלים נוכח כאן והוא אומר שמבחינה טכנולוגית אי-אפשר היום לבצע את ההטבעה של הסימונים בארץ.

אסתר שטרנבך: מדובר בשידור לווייני שמתקבל כמות שהוא.

גדי כנפי: אני מהנדס בחברת "ערוצי זהב" ונציג של הכבלים כאן.

גדי כנפי: ניהלתי את המוקד של "ערוצי זהב".

גדי כנפי: יש שני סוגי ערוצים: ערוצים שאנחנו "מייצרים" אצלנו וערוצים שנקלטים ממקומות אחרים: סיבים, לוויין ועוד.

גדי כנפי: מרבית הערוצים אינם מיוצרים לתוך המוקד, לא מתערבים בהם.

גדי כנפי: ערוץ "הופ" למשל הוא ערוץ מקומי.

גדי כנפי: הוא מיוצר בארץ.

גדי כנפי: ערוץ "קרטוּן" נקלט באפון ישיר מחו"ל.

מיכל רפאלי-כדורי: אבל הוא לא מתורגם.

זבולון אורלב: כלומר בכל מקרה הוא לא נכנס להגדרה.

זבולון אורלב: אבל עקרונית יכול להיות ערוץ ילדים בשיטה הזאת שיהיה מתורגם.

זבולון אורלב: ואז הוא פטור מחובת החוק.

זבולון אורלב: זה מפחיד אותי.

מיכל רפאלי-כדורי: אבל לפי כללי המועצה לשידורי כבלים ולוויין יחולו על ערוץ כזה כללים אחרים.

מיכל רפאלי-כדורי: הוא יהיה מחויב בהפקות מקור לילדים, ולכן טכנית זה לא יקרה.

מיכל רפאלי-כדורי: המועצה הורתה שעל ערוץ ילדים מתורגם יחולו חובות של הפקות מקור לילדים.

מיכל רפאלי-כדורי: אם נרצה לתרגם את "קרטוּן" נצטרך להוסיף 90 שעות של חומר מצויר לילדים ישראליים.

מיכל רפאלי-כדורי: לא תהיה אפשרות טכנית להקים ערוץ כזה, כי בגלל החקיקה האחרת נצטרך לעשות פעולות שיחייבו שיבוץ תכניות בתוך הערוץ.

מיכל רפאלי-כדורי: לכן כנראה נשדר את הערוץ מכאן.

זבולון אורלב: אך עליי לחשוב על האפשרות הגרועה ביותר: מה אם מחר תימצא טכנולוגיה אחרת?

מיכל רפאלי-כדורי: אבל האם המטרה היא להגן על ילדים מפני ערוץ ילדים?

מיכל רפאלי-כדורי: צריך להגן עליהם מפני ערוצי מבוגרים.

זבולון אורלב: אני לא דן כרגע בנושא ערוצי הילדים.

זבולון אורלב: הגענו לאמנה בנושא זה, והחברות חתומות עליה.

זבולון אורלב: השאלה היא אם האמנה חלה על ערוץ שמשודר ישירות מחו"ל שאינו ערוץ ישראלי.

מיכל רפאלי-כדורי: המועצה לשידורי כבלים וללוויין רגישה לנושא זה מסיבות אחרות ולכן היא החילה על ערוצי ילדים הוראות שממילא יגרמו להם להיות משודרים מהארץ בהכרח, או תהיה בהם התערבות מהארץ בהכרח.

זבולון אורלב: מה בנוגע לערוצים שמתורגמים לעברית?

זבולון אורלב: מוסכם על הוועדה שהחוק לא יחול על ערוצים שאינם מתורגמים.

גדי כנפי: ערוץ "הולמרק" למשל אינו משודר בארץ ואין לנו התערבות בו.

גדי כנפי: הוא דומה הרבה יותר לערוץ "קרטוּן" שהוזכר קודם, שמשודר מחו"ל ומועבר אלינו, ופחות לערוץ הסרטים למשל שמיוצר בחברות הכבלים.

זבולון אורלב: הרי רוב רובם של הסרטים שמשודרים בערוץ הסרטים אינם ישראלים.

זבולון אורלב: הצופה הישראלי אינו מבחין בין "הולמרק" לבין ערוץ הסרטים.

זבולון אורלב: בשניהם יש סרטים מתורגמים.

זבולון אורלב: אבל בגלל ההגבלה הוא צריך לעשות חשבון ולזכור שב"הולמרק" אין לו סימון והוא צריך להיזהר.

זבולון אורלב: איך ידע הצרכן הישראלי להבחין בין הערוצים שדורשים ממנו משנה זהירות?

מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו נותנים סיווג לכולם.

מיכל רפאלי-כדורי: חויבנו על-ידי המועצה לשידורי כבלים ולוויין לקבוע סיווגים אחידים גם לערוץ הסרטים, גם לערוץ הילדים וגם לערוץ "הולמרק".

זבולון אורלב: הצופה צריך לזכור את כל הפרטים: אם מדובר בערוץ השני, יש סימון; אם מדובר בלוויין יש EPG.

מיכל רפאלי-כדורי: בחדר הילדות שלי השידורים נחסמים גם בערוץ השני אם סימנתי זאת כך.

מיכל רפאלי-כדורי: את התכנית של דודו טופז סימנתי כ-R8.

מיכל רפאלי-כדורי: בעיניי הוא גרוע יותר מדברים אחרים.

גדי כנפי: נכון, גם אצלי בבית זה ככה.

גדי כנפי: בשיטה הדיגיטלית אפשר לעשות חסימה גורפת.

גדי כנפי: אני מגביל את בתי בת העשר שלא תראה תכניות שמיועדות לבני 14 ומעלה.

גדי כנפי: כל שידור נחסם בצורה אוטומטית.

גדי כנפי: היא לא יכולה לראות שידור שלא מתאים לה.

אלי פולק: בחצי מהבתים בישראל אין היום טלוויזיה בשיטה דיגיטלית.

אלי פולק: לכן כל הטכנולוגיה שמדובר בה איננה חלה עליהם.

זבולון אורלב: מיד נדבר על הנושא הזה.

אלי פולק: נוסף על כך שמעתי שאפשר לבצע סימונים כמו שאני מציע.

אלי פולק: זה נעשה בקנדה.

אלי פולק: זאת שאלה של עלות.

אלי פולק: אולי הדבר ייגמר ברכישת תוכנה שעולה כמה עשרות אלפי דולרים?

אלי פולק: אולי לא מדובר במיליוני דולרים?

אלי פולק: לדעתי ההצעה שלי סבירה מאוד: יש לברר את העניין, לשקול איך מסמנים ערוצים כאלה בצורה היעילה והזולה ביותר, ואז לחזור ולפרט זאת.

גדי כנפי: לא צריך חצי שנה בשביל זה.

גדי כנפי: אני מכיר את התחום.

גדי כנפי: הסימון הזה עולה המון כסף.

גדי כנפי: חייבים להחליף את מערכות האוטומציה.

גדי כנפי: המשמעות היא בניית מוקד שידורים חדש לחלוטין.

אלי פולק: ביררת מה קורה בקנדה?

אלי פולק: אתה לא יודע מה קורה שם.

אלי פולק: תברר.

גדי כנפי: חייתי ארבע שנים בארצות הברית בשליחות.

גדי כנפי: אני יודע מה קורה שם, והמצב די דומה למצב בקנדה.

אסתר שטרנבך: לעומת קנדה אפשר לתת דוגמאות מהאיחוד האירופי.

אסתר שטרנבך: מדינות האיחוד האירופי נוקטות את הגישה שבערוצים תהיה חובת סימון לפי ארץ המוצא של השידור.

אסתר שטרנבך: הארץ הקולטת אינה מכתיבה את הרגולציה.

אסתר שטרנבך: זה עקרון "השמים הפתוחים" במדינות האיחוד האירופי.

זבולון אורלב: אני מקבל את זה גם בנוגע לשידורים האנלוגיים.

אסתר שטרנבך: אני מציעה שב-EPG יהיה סימון של המשדרים.

אסתר שטרנבך: למשדרי החוץ שמתרגמים מחוץ לארץ, שנראים לציבור כמו ערוצים מקומיים, יהיה ב-EPG עוד סימון, נוסף על הסיווג לסוגי R.

מיכל רפאלי-כדורי: פרופ' פולק נותן פרשנות למה שנעשה בקנדה.

מיכל רפאלי-כדורי: הוא מטעה אותנו.

מיכל רפאלי-כדורי: הוא הקריא לנו את הנוסח.

מיכל רפאלי-כדורי: אני מעיינת בחומר שפרופ' פולק קרא ממנו.

מיכל רפאלי-כדורי: מדובר במאמר ולא בחקיקה.

זבולון אורלב: נעבור עכשיו לדיון בשיטה האנלוגית.

זבולון אורלב: השתכנעתי שבנוגע לשיטה הדיגיטלית ובמשדר חוץ יש לחייב את הסימון ב-EPG.

זבולון אורלב: אני לא רואה אפשרות מעבר לכך.

יעל מלם-יפה: הכוונה למשדר חוץ שיש בו תרגום.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: במשדר כזה נוסף לסיווג לסוגי R יופיע סימון ב-EPG.

יעל מלם-יפה: אם כן משדרי החוץ לא נכנסים לפטור.

מרב ישראלי: כרגע המשדרים האלה נכנסים להגדרה של משדר חוץ כי כתוב בהגדרה "תרגומו".

מרב ישראלי: אנחנו משאירים את הנוסח הזה, אבל קובעים הוראה מיוחדת למשדר חוץ מתורגם.

יעל מלם-יפה: כן, בנוגע למיקום הסימון.

אלי פולק: אם כך הרי השימוש ב-EPG קיים בנוגע לכל משדרי החוץ כמו שנאמר כאן; למה לפטור משדרי חוץ שאינם מתורגמים מסימון ב-EPG?

זבולון אורלב: זאת שאלה טובה.

זבולון אורלב: אם מסמנים ב-EPG – פשרה כואבת מבחינתנו – מדוע שלא לקבוע זאת גם לכל יתר המשדרים?

ליאור פורת: למה הכוונה?

ליאור פורת: אני חושב שיש כאן בלבול.

ליאור פורת: יש שתי סוגיות נפרדות.

ליאור פורת: האחת: האם ראוי לתת פטור למשדר חוץ שמגיע מתורגם?

ליאור פורת: האחרת: האם בשיטה הדיגיטלית הסימון צריך להיות ברצועת המידע ב-EPG – בכל משדר – או על המרקע?

זבולון אורלב: חשבנו שהדיון בסוגיה הזאת הוא לפי חתך אחד: סרט מתורגם.

זבולון אורלב: החלטנו שאם הסרט מתורגם לא חשובה לנו השיטה, אלא אנחנו רוצים שלצרכן הישראלי יהיה סימון בצד המסך.

זבולון אורלב: אך האנשים המקצועיים אמרו שיש בעיה, שבשיטה הדיגיטלית אי-אפשר לשתול את הסימון כי המשדר מגיע כמות שהוא.

זבולון אורלב: נאמר שאפשר לסמן רק ב-EPG.

זבולון אורלב: הרי הרצועה הזאת היא בשליטה.

זבולון אורלב: מוסיפים לשם סוגי R.

ליאור פורת: הבעיה היא שלא מקבלים את הסרט מראש.

מרב ישראלי: לזה יש פטור.

ליאור פורת: זה במסגרת הפטור.

זבולון אורלב: אם כן איך קובעים את ה-R?

מיכל רפאלי-כדורי: הוא נקבע לפי התקצירים או לפי לוח שידורים.

מיכל רפאלי-כדורי: אבל זאת לא צפייה בתכנית.

זבולון אורלב: לפי מה מסמנים את ה-R ב-EPG?

זבולון אורלב: כוונתי לסימון של תכניות מחו"ל.

זבולון אורלב: איך מסמנים את "בי.

זבולון אורלב: בי.

זבולון אורלב: סי פריים"?

יפעת דוידי: אנחנו מקבלים מהערוצים לוחות שידורים, והם גם נותנים סיווגים לצפייה.

יפעת דוידי: לפעמים אנחנו מחמירים את הסיווגים הללו בעקבות היכרות שלנו עם החומר.

יעל מלם-יפה: אך לפי התקנות כדי להוסיף את הסימן שבחוק יש לצפות במשדר.

מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו לא צופים בשידורים, אין לנו דרך לעשות זאת.

יפעת דוידי: אין לי סיכוי לצפות בשידורים.

יפעת דוידי: אי-אפשר להיות אחראים לסיווג אם אין צפייה.

ליאור פורת: איך אפשר לדעת בלי צפייה שאין סצנה אחת שיש בה ביטוי חזותי של אלימות?

זבולון אורלב: אפשר לסמן לפי המידע הקיים.

זבולון אורלב: גב' דוידי עושה היום שירות חשוב, בלי חוק, כי היא כותבת את ה-R.

זבולון אורלב: אני מבקש ממנה שעל-פי המידע, התקצירים וההבנה, יבוצע גם סימון ישראלי.

מיכל רפאלי-כדורי: סימוני ה-R הם סימונים ישראליים שהמועצה לשידורי כבלים ולוויין קבעה.

מרב ישראלי: אך אין חובה לצפות במשדר לפני סימון ה-R.

מיכל רפאלי-כדורי: אם אנחנו יכולים, אנחנו צופים.

זבולון אורלב: למה אי-אפשר לשים גם את הסימן הישראלי?

זבולון אורלב: ולמה אי-אפשר לשים אותו גם בשידורים שאינם מתורגמים?

מיכל רפאלי-כדורי: לא ראינו את השידור.

מיכל רפאלי-כדורי: בחלק מהמקרים אלה שידורים חיים.

מיכל רפאלי-כדורי: אין שליטה עליהם, אך נכון שיש בתקנות סעיף נפרד בנוגע לשידורים חיים.

מיכל רפאלי-כדורי: מעבר לכך, חלק מהערוצים לא משתפים אתנו פעולה.

מיכל רפאלי-כדורי: אני לא מקבלת מ"אל-ג'זירה" לוח שידורים מדוקדק, מה לעשות?

יפעת דוידי: ואני מבהירה ש"אל-ג'זירה" הוא ערוץ חדשות אך יש בו גם תכניות בידור.

יפעת דוידי: התכנית הסטירית שלו עוררה עניין רב.

זבולון אורלב: אני משבח את גב' דוידי על כך.

זבולון אורלב: אך מה מונע ממנה, על בסיס אותה היכרות ושיקול דעת, לסמן בסימונים הישראליים רגילים?

אלי פולק: זה לא חוק דרקוני.

אלי פולק: הוא מתחשב בצרכים של הגוף המשדר בצורה ברורה.

אלי פולק: לפיו צריך לברר בתוך זמן סביר מה יש בתכנית.

אלי פולק: אינני חושב שמישהו דורש מהמשדרים לעבור על כל סרט וסרט, לצפות מראש ולדעת בדיוק מה נמצא בו.

אלי פולק: זה לא כתוב בתקנות או בחוק.

אלי פולק: אך המשדרים מקבלים מידע על הסרט, על הסיווג שלו בחו"ל ועל התוכן שלו.

אלי פולק: אם הם טעו בסיווג, ואיזה אידיוט מהאגודה לזכות הציבור לדעת מתקשר ומפנה את תשומת הלב לכך – הם יוכלו לתקן.

אלי פולק: אבל לא ייתכן שמצד אחד אומרים שאי-אפשר להוסיף סימון מסיבות טכנולוגיות ומצד אחר אומרים שיש EPG.

אלי פולק: הרי EPG קיים גם לסרטים שאינם מתורגמים, ואם כן מדוע לא להחיל על כל הסרטים את ההוראה לסמן ב-EPG?

אלי פולק: כך יהיה אפשר להשתמש ב-"V-chip" לכולם.

אלי פולק: צריך לעשות זאת בתקנות בצורה מסודרת.

אלי פולק: לא הבנתי את הקושי.

מיכל רפאלי-כדורי: מבקשים שניקח אחריות על משהו שלא צפינו בו.

אלי פולק: אם אין אינפורמציה על כל הערוצים אנחנו חוזרים לנקודת ההתחלה: מדוע לא לשים את הסימון על הסרטים שבהם יש כתוביות בעברית כי אי-אפשר לסמוך על ה-EPG?

אלי פולק: ואם אפשר לסמוך עליו – אני מבקש שיהיה שם סימון של כל הסרטים.

זבולון אורלב: הגופים מקבלים אחריות על EPG בסרטים מתורגמים.

זבולון אורלב: אך הם לא רוצים להיות אחראיים לסרטים שמשודרים ישירות מחו"ל.

מיכל רפאלי-כדורי: מדובר בחקיקה פלילית.

מיכל רפאלי-כדורי: מבקשים שאנחנו נסווג משהו שלא ראינו?

זבולון אורלב: צריך גם לחיות עם פשרות.

זבולון אורלב: אני לא רואה כרגע איך אפשר לחייב זאת.

זבולון אורלב: אני לא רוצה לפעול נגד שר התקשורת, שלא ביקש בקשה כזאת.

זבולון אורלב: יש לו סמכות לפטור שידורים מסוימים מסיווג, והוא פטר.

ליאור פורת: אבל הבעיה הייתה שאי-אפשר לסמן לפי הטבלה הזאת משדר שלא מגיע אלינו מראש.

יעל מלם-יפה: לא מדובר במשהו שלא מגיע מראש.

יעל מלם-יפה: יש משדרי חוץ שמתורגמים בחו"ל, והייתה בעיה טכנית לסמן אותם על המסך.

מיכל רפאלי-כדורי: יש גם בעיה עניינית: אנחנו לא רואים את השידורים.

מיכל רפאלי-כדורי: נכון שיש תקצירים אבל זאת עברה פלילית.

מיכל רפאלי-כדורי: על סמך ארבע שורות נקבע סיווג?

זבולון אורלב: אני מוכן לדבר על זה.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להטיל עליכם אחריות מעבר למה שאתם יכולים לקבל עליכם.

זבולון אורלב: אני מסכים לכך.

זבולון אורלב: נדבר על כך מיד.

זבולון אורלב: אני לא מעוניין שתקבלו אחריות על משהו שאתם לא יכולים להיות אחראיים לו.

זבולון אורלב: אפשר לבדוק את התקצירים ולהפעיל שיקול דעת כמו שנעשה היום.

זבולון אורלב: אני לא רוצה מעבר לזה.

זבולון אורלב: אנחנו לא מציעים שתיסעו לחו"ל ותראו את הסרטים לפני השידור.

אסתר שטרנבך: ראשית אני מוכרחה לומר שאנחנו לא מעלים את הנושא האנלוגי בפעם הראשונה.

אסתר שטרנבך: לצערי הוא לא זכה להתייחסות עד כה.

אסתר שטרנבך: חברות הכבלים הפעילו את הטכנולוגיה האנלוגית כשקיבלו את הזיכיונות הראשונים בשנות התשעים.

אסתר שטרנבך: הן התחילו להחדיר את הטכנולוגיה הדיגיטלית משהותר להן לעשות זאת לפני כשנה וחצי.

אסתר שטרנבך: מאז הן הצליחו להחדיר את הטכנולוגיה הזאת לכ50%- ממנויי הכבלים – כ500,000- מנויים.

אסתר שטרנבך: החברות ממשיכות לפתח את הטכנולוגיה הזאת מתוך תקווה שבהדרגה כל המנויים האנלוגיים יעברו לטכנולוגיה הדיגיטלית.

אסתר שטרנבך: אך כמובן, אי-אפשר לחייב את האוכלוסייה לעבור לשיטה הזאת, במיוחד אם מדובר באוכלוסייה מבוגרת שמתקשה לעבור שינוי כזה.

אסתר שטרנבך: במעבר לשיטה האנלוגית נדרשת החלפת ממיר, וזה מחייב פיקדון.

זבולון אורלב: אם כן הסיבות שאין מעבר לא נובעות רק מהעובדה שיש אוכלוסייה מבוגרת.

זבולון אורלב: יש גם כאלה שלא שווה להם לעבור לשיטה הדיגיטלית בגלל הפיקדון.

זבולון אורלב: אני מכיר לפחות אדם אחד כזה.

אסתר שטרנבך: נעשו הרבה מאוד מבצעים וחברות הכבלים סבסדו במשך תקופה ארוכה את עלות הממירים, אבל בהחלט המעבר עולה כסף.

יהודית גידלי: רוב האנשים שעוברים לשיטה הדיגיטלית לא לוקחים את החבילה הבסיסית.

זבולון אורלב: ידוע לכם כמה מאלה שעברו מהשיטה האנלוגית לשיטה הדיגיטלית השאירו את החבילה הבסיסית?

זבולון אורלב: אני מבקש פשוט לסתור את טענותיה של עו"ד שטרנבך שאין בהן כל האמת: יש אנשים שלא עוברים לשיטה הדיגיטלית משום שהם לא רוצים להוציא עוד כסף; יש אנשים שאינם מרגישים צורך לקחת עוד ערוצים.

אסתר שטרנבך: נכון, יש ציבור כזה, לא אמרתי שזאת הסיבה היחידה.

אסתר שטרנבך: צר לי לשמוע שיו"ר הוועדה חושב שאינני דוברת אמת.

אסתר שטרנבך: היו"ר הרי ביקש שאסקור את הדברים בקצרה.

זבולון אורלב: אמרתי שלא נאמרו כאן כל הסיבות.

זבולון אורלב: יש עוד סיבות.

זבולון אורלב: אני מתנצל על ההערה שלי.

אסתר שטרנבך: חברות הכבלים לא משקיעות עוד בפיתוח הטכנולוגיה האנלוגית בגלל אורך החיים הצפוי שלה.

אסתר שטרנבך: יישום התקנות האלה בטכנולוגיה האנלוגית משמעו פיתוח טכנולוגיה מתאימה במוקדי השידור.

אסתר שטרנבך: פיתוח זה כרוך בהשקעה גדולה מאוד – 5 מיליון ש"ח.

זבולון אורלב: זאת ההערכה הכספית ליישום החוק בשיטה האנלוגית?

זבולון אורלב: מי ערך אותה?

גדי כנפי: אני הערכתי את הסכום.

גדי כנפי: מדובר בשינוי טוטלי של מערכת האוטומציה.

אסתר שטרנבך: חברות הכבלים ביקשו לאפשר להן להציג את הסימון במדריך השידורים וכן במדריך השידורים האלקטרוני – אחד הערוצים שבו יש מידע על כל התכנים.

אסתר שטרנבך: הסימון לא יהיה על המסך בשידור עצמו אלא בלוח השידורים, בצמוד לתוכן המשדר.

אסתר שטרנבך: כמובן הסימון יופיע בכל פרסום אחר של השידורים הללו.

אלי פולק: ההערכה הכספית לא ברורה לי.

אלי פולק: בפעם הקודמת נאמר שהיום כל שידור הוא דיגיטלי.

אלי פולק: כל תכנית שמגיעה מחוץ לארץ היא דיגיטלית.

אלי פולק: גם אם מקבלים אותה כאנלוגית, הרי יש שידורים דיגיטליים בארץ ולכן כל שידור יכול לצאת בצורה דיגיטלית.

גדי כנפי: זה נכון.

אלי פולק: שנית יש שידורים שמתקבלים בצורה דיגיטלית וחייבים לשדר אותם בצורה אנלוגית, ולכן מבצעים המרה.

אלי פולק: כך למשל בנוגע לשידורי "בי.

אלי פולק: בי.

אלי פולק: סי" או "סי.

אלי פולק: אן.

אלי פולק: אן".

אלי פולק: פירושו של דבר שאתם הופכים את הדיגיטלי לאנלוגי בשלב כלשהו.

אלי פולק: את השלב הזה יש לבצע אחרי ששמים את הסימון על השידור הדיגיטלי.

אלי פולק: אחר כך הופכים אותו לאנלוגי, ובאופן אוטומטי הסימון מופיע גם בשידור האנלוגי.

גדי כנפי: זה נשמע פשוט.

גדי כנפי: אני יכול להסביר את הדברים בקצרה או באריכות רבה מאוד.

גדי כנפי: גם אם קולטים שידור דיגיטלי ומעבירים אותו למוקד האנלוגי אין הדבר דומה להכנסת שיטת שידור.

גדי כנפי: הסימון על השידור נעשה בכלל במקום אחר.

אלי פולק: אי-אפשר לשים את הסימון הדיגיטלי הזה באותו מקום בשידור האנלוגי?

גדי כנפי: לא.

גדי כנפי: יש שני מוקדים שונים שבמקרה נמצאים תחת אותה קורת גג.

גדי כנפי: הטיפול במוקד הדיגיטלי שונה לחלוטין מהטיפול בצד האחר, במוקד האנלוגי.

זבולון אורלב: איך מצמידים את מספר הערוץ על התכנית?

גדי כנפי: בחלק מהערוצים זהו לוגו שמגיע מחו"ל.

גדי כנפי: בערוצים הישראליים יש לוגו קבוע, שאינו יכול להשתנות משידור לשידור.

גדי כנפי: אינני טוען שאי-אפשר לעשות סופר-פוזיציה של משהו קבוע, של לוגו כזה אלא שהוא קבוע.

זבולון אורלב: כלומר זהו סימון שאי-אפשר לשנות.

זבולון אורלב: בתוך עמי אני יושב.

זבולון אורלב: השימוש של האנשים ב-"EPG האנלוגי" – הערוץ בכבלים שמראה את לוח השידורים – שואף לאפס להערכתי.

זבולון אורלב: קודם מצאנו פתח מילוט: השימוש ב-EPG בשיטה הדיגיטלית.

זבולון אורלב: אני לא מאושר מזה, הייתי מעדיף לראות את הסימון על המסך עצמו, אבל השלמתי עם הרעיון.

זבולון אורלב: אבל כאן אין היגיון.

זבולון אורלב: המשמעות של הטענות כאן היא שאין סימון בשיטה האנלוגית.

זבולון אורלב: השאלה היא אם אפשר לחיות עם זה.

זבולון אורלב: זה גם לא עולה בקנה אחד עם החוק.

יעל מלם-יפה: נכון, לפי לשון החוק יש בעיה כרגע.

זבולון אורלב: הייתי מוכן לשמוע הצעות אך אינני רואה איך אפשר להימלט מהדרישה לסמן את השידורים.

זבולון אורלב: אלא אם כן השר יציע שינוי בחוק – והוא יכול לעשות זאת.

זבולון אורלב: הצעת חוק ממשלתית מתקדמת מהר, כידוע.

ליאור פורת: אני מבקש להעיר הערה לכלל 3 בכללים.

ליאור פורת: שר התקשורת הציע בתקנה 3(ב)(1) לאפשר לגוף המפקח לסמן שידור דיגיטלי בסימונים הללו ברצועת המידע.

ליאור פורת: אינני מדבר כעת על משדר חוץ דווקא.

ליאור פורת: לעניין הזה אני מבקש להעיר הערה משפטית: לפי החוק כלל זה איננו צריך את אישור הוועדה.

ליאור פורת: זהו כלל טכני הנוגע לצורת הסימון ולמיקומו.

ליאור פורת: יש סעיף מפורש בחוק שמבה

ליאור פורת: יר שכללים לפי סעיף 3 לחוק אינם צריכים את אישור הוועדה.

ליאור פורת: לדעתי לאור זאת אין למחוק את התקנה.

ליאור פורת: יש לאפשר לגופים המפקחים את הסמכות להתיר את הסימון ב-EPG.

ליאור פורת: הוועדה עיקרה את הסמכות של הגופים הללו בנוגע למיקום הסימון ולצורתו.

יעל מלם-יפה: שר התקשורת התייחס לנושא בתחילת הדיון.

יעל מלם-יפה: בין היתר הוא העלה את האפשרות שהסעיף הזה לא יימחק.

קריאה: אם כן זה פותר גם את עניין הEPG- בשידורי החוץ.

אלי פולק: אם כך אנחנו חוזרים למה שהיה בתחילת הדרך: חוק הסימון מפסיק להיות קיים.

אלי פולק: איך אפשר לומר שהדבר הזה הוא טכני?

אלי פולק: חוק הסימון מדבר על כך שיהיה סימון.

אלי פולק: מיקומו, לא הפטור ממנו, יהיה בסמכות הגופים המפקחים.

אלי פולק: המשמעות היא שאין לקבוע כאן את המיקום במרקע הטלוויזיה.

אלי פולק: לשר אין סמכות לבטל באופן גורף את המיקום על מרקע הטלוויזיה.

אלי פולק: יש לו סמכות לקבוע איפה במרקע הטלוויזיה יהיה המיקום.

ליאור פורת: פרופ' פולק מערבב שני נושאים שונים.

אלי פולק: לא, אם הנושא הזה היה עומד על הפרק לא היה צורך בפשרה.

זבולון אורלב: למה רוצים לתת את הסמכות הזאת לגופים המפקחים?

מיכל רפאלי-כדורי: לשם כך יש גופים מפקחים.

יעל מלם-יפה: איננו מרוקנים את החוק מתוכן.

יעל מלם-יפה: רצועת המידע מופיעה על המרקע ברגע שלוחצים על לחצן המידע או בתחילת כל משדר.

יעל מלם-יפה: לא מדויק לומר שהסימון לא יהיה על המרקע.

יעל מלם-יפה: חשבנו שבשידור הדיגיטלי תינתן לגופים המפקחים אפשרות לקבוע שהסימון יופיע על גבי רצועת השידור, שגם היא על המרקע, ושהדבר לא ייעשה במסגרת התקנות.

מרב ישראלי: אם חושבים שזה ראוי מדוע לא קובעים זאת בתקנות ככלל?

יעל מלם-יפה: חשבנו להשאיר זאת בידי הגופים המפקחים.

יעל מלם-יפה: אנחנו רוצים לתת לגוף המפקח את האפשרות להתיר לגוף המסמן לסמן את המשדר ברצועת השידור.

אלי פולק: למה?

אלי פולק: מה ההיגיון שמאחורי זה?

יעל מלם-יפה: הסימון הזה נותן להורים כלי באותה מידה כמו שהסימן שמופיע על המרקע נותן להם כלי.

יעל מלם-יפה: הם יכולים לשלוט על הצפייה של הילדים.

יעל מלם-יפה: למה לדעת פרופ' פולק זה פוגע בתכלית החוק?

אלי פולק: יש הבדל אדיר בין הורה שנכנס לחדר ולא יודע באיזה שידור מדובר לבין הורה שרואה סימון על המרקע.

אלי פולק: בארצות הברית היום 50% מבתי האב שיש בהם "V-chip" משתמשים בו.

אלי פולק: אולי כאן בהתחלה יהיה 20% שימוש או 5% ובסוף 50% או אולי 80% - אנחנו לא יודעים.

אלי פולק: גם 20% שאינם משתמשים הם חלק גדול מאוד מהאוכלוסייה.

אלי פולק: האפשרות של ההורה להיכנס ולראות מה משודר היא הרעיון שבבסיס כל החוק.

אלי פולק: ההורה לא לוקח את השלט ובודק, הוא נכנס לחדר ורואה את השידור.

עידית צ'רנוביץ: בכל פעם שההורה נכנס לחדר הוא יכול ללחוץ על הלחצן שמעלה את שורת ה-EPG.

אלי פולק: למה שהסימון לא יופיע גם על המסך?

אלי פולק: לי יש סיבה מדוע הסימון צריך להופיע על המסך, ואני מבקש לשמוע הסבר שיש בו נימוק ערכי מדוע לא לסמן על המסך.

יעל מלם-יפה: זה לא פוגע.

יעל מלם-יפה: עדיין ההורה יכול לבדוק את הסימון.

אלי פולק: רק בגלל כסף, ולא בגלל שום סיבה אחרת.

מיכל רפאלי-כדורי: זה כוח אדם, טכנולוגיה.

מיכל רפאלי-כדורי: חקיקה צריכה גם להתחשב בזה.

ליאור פורת: אם רוצים לעבור לדון בסימנים, יש סעיף שלא נדון בפעם הקודמת ואנחנו מבקשים לדון בו כעת: סעיף 9 – סעיף התחילה.

ליאור פורת: הסעיף קובע תחילה בתוך 90 יום.

ליאור פורת: התקנות, כמו שהן מסתמנות כעת, מחייבות אותנו להיערכות חדשה, זאת מעבר לעלויות הגבוהות.

ליאור פורת: כמו שעולה גם מהדיונים השינוי אינו פשוט כל-כך כפי שחשבנו.

ליאור פורת: בדקנו את הנושא עם אנשי המקצוע.

ליאור פורת: יש צורך בפיתוחי תוכנה, חלקם מחברת NDS.

ליאור פורת: התחלנו גם לבדוק את הנושא אתם.

ליאור פורת: נדרש לכך זמן רב.

מיכל רפאלי-כדורי: מבחינתנו יש צורך בשנה.

יעל מלם-יפה: אנחנו הצענו את התקופה שבכללים, 90 יום, על סמך תגובות שקיבלנו.

יעל מלם-יפה: לא ראינו תגובה לכך.

מיכל רפאלי-כדורי: נכון, אבל איש לא הניח שמשרד התקשורת לא יקבל שום דבר ממה שהערנו.

מיכל רפאלי-כדורי: מרגע שלא קיבלתם את הבקשות שלנו לפטורים, חל שינוי בעניין זה.

אסתר שטרנבך: משרד התקשורת באמת התקין תקנות שרלוונטיות לכל גורמי השידור.

אסתר שטרנבך: בעניין זה יש הבדל משמעותי בין הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ורשות השידור – שיש להן ערוץ אחד בלבד שמשדר הרבה שעות ביממה – לבין מערכת רב ערוצית שצריך ליישם בה את התקנות בכ20- ערוצים.

אסתר שטרנבך: זה נטל כבד מאוד.

מיכל רפאלי-כדורי: יש הרבה יותר ערוצים.

זבולון אורלב: אני מציע שהתקופה של 90 יום תישאר בעינה בנוגע לערוץ הראשון ולערוץ השני.

זבולון אורלב: בנוגע לכבלים וללוויין נאריך את התקופה.

זבולון אורלב: משרד התקשורת מציע להאריך את התקופה לחצי שנה ואני מקבל זאת.

מיכל רפאלי-כדורי: ואם נשכנע את השר לקבוע תקופה ארוכה יותר יו"ר הוועדה יסכים לקבל זאת?

זבולון אורלב: אני רוצה לגמור את העניין היום.

זבולון אורלב: אפשר לפנות היום לשר התקשורת.

מיכל רפאלי-כדורי: ב-NDS לא משלימים פיתוח בפחות משמונה חודשים.

מיכל רפאלי-כדורי: ואם רוצים את המוצר מחר – הוא עולה פי ארבעה.

מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.

זבולון אורלב: בהתקרב מועד התחילה יוכל שר התקשורת לבוא ולהציע תיקון לתקנות.

זבולון אורלב: הוא יצטרך לנמק זאת.

זבולון אורלב: וכמו שכאן קיבלנו את עמדתו בלי לערער אני מניח שטענותיו יתקבלו גם אז, אם הוא יוכיח לוועדה שיש צורך בדחייה.

זבולון אורלב: אך מוכרח להיות לוח זמנים.

זבולון אורלב: אני לא מבין בטכנולוגיה; משרד התקשורת מציע 180 יום ואני מקבל את ההצעה.

מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו מבקשים תשעה חודשים.

זבולון אורלב: אני אומר לפרוטוקול: אם יתברר שיש קשיים טכניים אובייקטיביים שר התקשורת יוכל לבקש הארכה, ואינני רואה סיבה מדוע הוועדה לא תאשר את בקשתו.

מיכל רפאלי-כדורי: לעניין אחר, אני רוצה לומר משהו שהאנשים בשטח מבקשים להבהיר.

מיכל רפאלי-כדורי: הם מקשיבים לפרופ' פולק.

מיכל רפאלי-כדורי: הם מבקשים להבהיר שה-EPG נמצא כל הזמן.

מיכל רפאלי-כדורי: בכל רגע אפשר להעלות אותו.

מיכל רפאלי-כדורי: אפשר גם לגרום לכך שהוא יהיה על המסך כל הזמן.

מיכל רפאלי-כדורי: הורה דאגן במיוחד יכול לתכנת זאת כך.

זבולון אורלב: לפי פסיכולוגיה אחת מוטב סימן קבוע על המסך בלי לחיצות ובלי כלום.

זבולון אורלב: הסימון הזה זמין יותר לעין, הוא מופיע ל30- שניות ובכל חצי שעה.

מיכל רפאלי-כדורי: ה-EPG הוא הסימון הקבוע היחיד.

זבולון אורלב: נכון, והוא הדבר הנכון לפי הפסיכולוגיה האחרת.

זבולון אורלב: לפי השיטה הראשונה ההורה מתרגל לכך שכשהשידור מתחיל הוא יכול לצפות בסימון, הוא מתרגל לבקרה הזאת.

זבולון אורלב: הסימן הזה חזותי וזה ידידותי יותר.

זבולון אורלב: לפי הגישה האחרת ה-EPG טוב יותר, כי שם אפשר לברר מהו הסימון בכל רגע נתון.

זבולון אורלב: אלה שתי גישות, שתי דעות.

זבולון אורלב: יש היגיון בכל אחת מהן.

ירון לסטר: אך אחת מהן מכילה את האחרת.

מיכל רפאלי-כדורי: נכון, ה-EPG יכול להיות על המסך כל הזמן.

מיכל רפאלי-כדורי: אפשר לתכנת זאת כך, אם ההורה דאגן.

זבולון אורלב: בתוך עמנו אנחנו חיים.

זבולון אורלב: לא כל ההורים מודאגים.

זבולון אורלב: המטרה היא שהסימון יהיה ידידותי ככל האפשר.

זבולון אורלב: בעולם הסימון על המסך הוא חלק אימננטי מהחובות.

זבולון אורלב: החוק הזה אינו המצאה ישראלית, הוא קיים בכל העולם.

מיכל רפאלי-כדורי: ההורים המודאגים חוסמים מראש.

מיכל רפאלי-כדורי: ההורים שאינם מודאגים לא ימתינו שהסימון יופיע על המסך.

זבולון אורלב: יש הורים באמצע.

זבולון אורלב: יש היגיון בשתי הגישות.

מרב ישראלי: לעניין הסימון: קיבלתי כמה הערות מהגופים ובחנתי גם את הנושא בעולם.

מרב ישראלי: נעבור על כל אחת מהקטגוריות.

חוה ברנע: תכניות פורנוגרפיות אסורות בכלל, אני חושבת.

חוה ברנע: בכל מקרה בוודאי אין אלה תכניות שמשדרים בשעות היום.

חוה ברנע: לכן אני לא מבינה מדוע הכותרת של המשדרים היא "מין ופורנוגרפיה".

חוה ברנע: פורנוגרפיה היא לא הבעיה כאן באופן עקרוני.

חוה ברנע: ההגדרה הנכונה היא אולי "מין ומשפחה".

חוה ברנע: יש הרבה טלנובלות שהייתי ממליצה להורים לצפות בהם עם ילדיהם, ולהגביל לילדים צעירים מדי.

חוה ברנע: הפורנוגרפיה היא קצה שבקושי אפשר למצוא אותו, אך דווקא בסרטים פופולריים וזמינים הרבה יותר צריכה להיות עזרת הורים בצפייה.

חוה ברנע: לכן אני מציעה לחשוב על הכותרת.

זבולון אורלב: אנחנו עוסקים בהגדרות שמה שיתאם אותן יהיה חייב בחובת סימון.

זבולון אורלב: את ההערה על פורנוגרפיה הבנתי, ואני מקבל אותה.

זבולון אורלב: נכתוב "שידורי מין".

זבולון אורלב: לא נכתוב "מין ומשפחה", זה לא בחוק.

זבולון אורלב: אני מפנה לסעיף 3 לחוק הראשי.

זבולון אורלב: יש לסמן אלימות, מין, אכזריות, פורנוגרפיה, עידוד לאלימות, עידוד לשימוש בסמים מסוכנים.

אלי פולק: אני מבקש להבין מה כוונתו של מי שניסח את הדברים.

אלי פולק: למה הכוונה במילים "בהקשר מיני"?

אלי פולק: לדעתי גם עירום בהקשר אומנותי מצריך סיווג אבל אני רוצה להבין את הניסוח.

מרב ישראלי: אם מורידים את המילים "הקשר מיני" בעצם כל עירום ייכלל בהגדרות.

ליאור פורת: לפי החוק חייבים לסווג מין ולא עירום.

ליאור פורת: יש הבדל.

זבולון אורלב: עירום אמנותי הוא עירום בהקשר מיני?

זבולון אורלב: זאת שאלה.

זבולון אורלב: אני מסכים שישבן של תינוק הוא לא העירום שאנחנו מתכוונים לו.

זבולון אורלב: לעומת זאת איננו מתכוונים שבני שמונה יצפו במופע של עירום אמנותי.

יהודית גידלי: מה בנוגע ליצירת אמנות שיש בה עירום?

מיכל רפאלי-כדורי: נכון, יש סרט לילדים על סיור במוזאון.

מיכל רפאלי-כדורי: מסבירים שם על ציור של רנואר, או סתם רואים אותו.

אלי פולק: בעולם, בקנדה ובמקומות אחרים, לגילים האלה לא מותר לצפות ב-"sex nudity".

מיכל רפאלי-כדורי: כי הוא עירום בהקשר מיני.

חוה ברנע: אם כן ההגדרה נוגעת רק לעירום שקשור לפעילות מינית?

זבולון אורלב: נתקדם.

זבולון אורלב: אני מסכים להוריד את המילים "שלא במסגרת תכנית חינוכית"; זה לא צנזורה אלא סימון וסיווג, שידעו, שייזהרו, שישקלו פעמיים.

מיכל רפאלי-כדורי: לדעתי המשפט הזה הוסף לצורך תכניות שמטרתן לעודד ילדים להתלונן על אלימות במשפחה.

קריאה: אבל הטענה היא שלא מדובר על איסור אלא על סימון בלבד.

מרב ישראלי: אני קוראת את השורה השנייה בעמודת "מין" – רמת סיווג לגילאי 14 ומטה.

מרב ישראלי: שוב עלתה הערה למחוק את המילים "שלא במסגרת תכנית חינוכית".

זבולון אורלב: בסדר.

זבולון אורלב: מקובל.

זבולון אורלב: אם זאת תהיה תכנית חינוכית ימליצו לצפות בה.

מרב ישראלי: אני קוראת את השורה השלישית בעמודה זו – רמת סיווג לגילאי 18 ומטה.

מרב ישראלי: לדעתי כדאי להכניס כאן אלימות מינית והשפלה מינית.

מרב ישראלי: נכון שיש גם קטגוריה הנוגעת לאלימות, אבל אלימות מינית לא חייבת להיות ברמה ובהיקף ניכרים כמו שמפורט שם.

מרב ישראלי: לדעתי כדאי להזכיר זאת כאן.

אסתר שטרנבך: אני לא מבינה את ההורדה של המילים "שלא במסגרת תכנית חינוכית".

אסתר שטרנבך: לפי הסימן בלוח בסעיף 2 הסימן 8 משמעו שהילדים אינה מיועדת לצפייה לילדים מתחת לגיל שמונה.

אסתר שטרנבך: האם אנחנו רוצים שתכנית חינוכית שמיועדת לילדים בגילים הללו לא תשודר להם?

אסתר שטרנבך: הרי מלכתחילה התכנית החינוכית מיועדת להם.

זבולון אורלב: אילו תכניות שכוללות עירום ופעילות מינית במרומז משדרים לילדים בני פחות משמונה?

זבולון אורלב: אם יש כזה דבר, שיסמנו אותו.

זבולון אורלב: ואם זאת תכנית חינוכית, שיציעו לראות אותה על אף הסימון.

זבולון אורלב: צריך לחשוב על הכלל ולא על היוצא מן הכלל.

אסתר שטרנבך: אני לא יודעת, אם רוצים ללמד ילדים בני 12 איך באים ילדים לעולם, זאת תכנית חינוכית לחינוך מיני.

זבולון אורלב: משדרים את התכנית הזאת בטלוויזיה?

זבולון אורלב: איננו מדברים על שיעור לחיי משפחה בבית הספר.

זבולון אורלב: בבית הספר יש ערכות חינוכיות ויש סרטי וידאו.

זבולון אורלב: החוק אינו חל על אלה.

מיכל רפאלי-כדורי: בטלוויזיה החינוכית יכולות להיות תכניות כאלה.

זבולון אורלב: אני לא יודע, מלמדים ילדים בני פחות משמונה איך באים ילדים לעולם?

דפנה וייס: אני מהטלוויזיה החינוכית.

דפנה וייס: אני לא מוצאת כאן בעיה.

דפנה וייס: אפילו תכנית כמו "עניין של זמן" לא עוסקת בנושאים של ניסיון אונס, סמים או נושאים כאלה.

דפנה וייס: בשום מקום, גם לא בניסיונות אונס, לא יראו עירום או פעילות מינית מפורטת.

מיכל רפאלי-כדורי: אנחנו לא מפיקים תכניות כאלה.

מיכל רפאלי-כדורי: אבל יכולה להיות תכנית שמטרתה לחנך ילדים למצבים של אלימות במשפחה, של אונס במשפחה.

מיכל רפאלי-כדורי: תכנית כזאת תראה מה נכון ומה לא נכון.

זבולון אורלב: כל איש חינוך יסביר שאפשר לעשות זאת בלי להראות אלימות או מין.

מיכל רפאלי-כדורי: אבל יש כאן סנקציות פליליות.

מיכל רפאלי-כדורי: זאת הבעיה.

זבולון אורלב: אני בטוח שאחרי שנה יהיו תיקונים לכללים, רצוי שזה יקרה.

זבולון אורלב: אני לא רואה סיבה להיכנס כאן לנושא הזה, מה עוד שאינני יודע מה ההגדרה לתכנית חינוכית בכל אחד מהערוצים.

זבולון אורלב: מי קובע מהי תכנית חינוכית?

זבולון אורלב: אני מסכים להגדרה "תכנית באישור משרד החינוך".

זבולון אורלב: אך ללא ההגדרה הזאת מי קובע מהי תכנית חינוכית?

זבולון אורלב: לכן אני מציע להיפטר מהסייג הזה.

זבולון אורלב: אני בטוח שאני יודע למה הכוונה, אך מי קובע?

זבולון אורלב: כל אחד יחליט זאת בעצמו?

מיכל רפאלי-כדורי: אין מניעה שנוסיף עוד סימנים, נכון?

זבולון אורלב: לא, אין שום איסור בחוק לכך.

מרב ישראלי: ציינתי גם בדיון הקודם שעלולים להיות מקרים שההורה לא ידע אם אין סימון כי המשדר פטור מסימון או כי אין מגבלה.

זבולון אורלב: נכון, זאת הבעיה.

זבולון אורלב: לכן לא רצינו לפטור את השידורים מחו"ל בעברית.

זבולון אורלב: זה מבלבל.

יפעת דוידי: הסימון השכיח ביותר הוא G – כללי, או PG – בליווי הורים.

יפעת דוידי: אלה רוב התכניות המשודרות.

זבולון אורלב: לפי החוק G אינו מסומן.

זבולון אורלב: כאמור המשדרים יכולים להוסיף סימנים כאוות נפשם ואני מברך על כך.

מרב ישראלי: אני עוברת לקטגוריה "אלימות ואכזריות".

מרב ישראלי: הכוכביות מבהירות שמדובר גם בשימוש באלימות מילולית (שפה בוטה).

מרב ישראלי: אני קוראת את השורה הראשונה בקטגוריה זו – סיווג לגיל 8 ומטה.

מרב ישראלי: בשורה השלישית של הקטגוריה הזאת, בהגבלה לגיל 18 ומטה, יש שני פרמטרים: רמה והיקף.

מרב ישראלי: המילה "מוגבלת" כאן לא ברורה בדיוק.

מרב ישראלי: השאלה היא אם צריך התייחסות לרמה ולהיקף גם בשתי הקטגוריות הראשונות.

אלי פולק: יש להוסיף כאן מילה ולכתוב "אפילו מוגבלת".

מרב ישראלי: אם כן אפשר להוריד בעצם את המילה "מוגבלת".

אלי פולק: נכון.

אלי פולק: אני לא חושב שסצנות אכזריות ואלימות מכל סוג שהוא ראויות לילדים בני 8 ומטה.

יעל מלם-יפה: אבל כאן מבהירים איזה משדר אינו ראוי לצפייה.

מרב ישראלי: הורדת המילה "מוגבלת" תבהיר זאת טוב יותר.

מרב ישראלי: אני מוחקת אותה.

יעל מלם-יפה: הכוונה הייתה להבחין את השורה הזאת מהשורות הבאות, הנוגעות לגילים המבוגרים יותר.

יעל מלם-יפה: המחיקה תקשה על ההבחנה הזאת.

מרב ישראלי: אפשר לכתוב "הצגה כלשהי של סצנות…".

מרב ישראלי: זאת הכוונה.

יעל מלם-יפה: הכוונה הייתה ליצור הדרגה, לכן הוספנו את המילה "מוגבלת" בשורה הראשונה.

זבולון אורלב: ההבדל הוא שמותר לשדר אלימות ואכזריות בהקשר ביקורתי.

זבולון אורלב: זאת ההגדרה לבני 14 ומטה.

זבולון אורלב: מסמנים כל דבר בסימון עד גיל 8.

זבולון אורלב: אם אין הקשר ביקורתי, מסמנים את הסימון "עד גיל 14".

מיטל דמארי: אנחנו מבקשים למחוק גם את המילים "שלא בהקשר ביקורתי".

ליאור פורת: מה בנוגע לתשדירים חינוכיים שבהם משמיעים קולות, למשל?

ליאור פורת: מטרתם לחנך, אך לפי ההגדרה בכוכבית אלימות נחשבת גם אלימות מילולית.

ליאור פורת: נדמה לי שהמילים "בהקשר ביקורתי" נועדו לאשר דברים חיוביים.

זבולון אורלב: אני מסכים.

זבולון אורלב: יש להשאיר את המילים הללו.

מיטל דמארי: אך אנחנו רוצים שיהיה סימון גם כשהאלימות היא בהקשר ביקורתי.

יעל מלם-יפה: אבל אז אין הבדל בין ההגדרה הזאת להגדרה הקודמת.

מרב ישראלי: משדר כמו שתואר לעיל אינו נופל בקטגוריה של משדר שאינו ראוי לילדים ולכן אין בעיה.

חוה ברנע: מה משמעות המילים "גם אם אין בהם לעודד"?

חוה ברנע: אני מקווה שאף פעם אין מצב כזה.

זבולון אורלב: לא, לרמת הסיווג עד גיל 18 נכנסים גם שידורים שיש בהם כדי לעודד אלימות.

זבולון אורלב: יש למחוק את המילים "במסגרת תכנית חינוכית".

זבולון אורלב: אני חושב שניסחו את ההגדרה בסדר גמור.

זבולון אורלב: אני קורא בקטגוריה השלישית שכותרתה "חשש לעידוד עבריינות או שימוש בסמים מסוכנים" את השורה הראשונה – רמת סיווג עד גיל 8.

מרב ישראלי: במקום המילה "קצרה" יש לרשום "כלשהי".

זבולון אורלב: ויש להוריד גם את המילים "או חינוכי".

ליאור פורת: נדמה לי שיש לכתוב "סמים מסוכנים".

ליאור פורת: כך כתוב בחוק.

ליאור פורת: הסיבה היא שגם תרופות הן סמים.

זבולון אורלב: ההערה הזאת תיבדק לפני הפרסום.

אלי פולק: כמו שלפני כן אסרנו גם משדר ביקורתי, גם כאן יש להוסיף את המילים "גם אם באופן שאינו מעודד שימוש בהם" אחרי המילים "שימוש בסמים".

זבולון אורלב: לא, הניסוח כרגע נכון.

זבולון אורלב: לא צריך שיהיה עידוד לשימוש בסמים כדי לסמן את המשדר.

מרב ישראלי: והמילה "ביקורתי" נשארת?

זבולון אורלב: כן.

דפנה וייס: כאן כתוב: "למעט בהקשר ביקורתי או חינוכי".

דפנה וייס: הבנתי את ההערה על תכנית חינוכית ואני מסכימה לה.

דפנה וייס: אך למה למחוק את "בהקשר חינוכי"?

זבולון אורלב: לא ברור למה הכוונה.

זבולון אורלב: כאן מדובר בחוק העונשין, ובחוק העונשין אי-אפשר לכתוב הגדרות מעורפלות.

זבולון אורלב: אם עושים זאת רק מסרסים את החוק.

זבולון אורלב: איש לא יוכל להגדיר מהו חינוכי.

זבולון אורלב: כאן איש לא יוכל לטעון שהוא שידר תכנית מסוימת בלי סימון משום שהיא חינוכית.

זבולון אורלב: מי קובע מהו חינוכי?

זבולון אורלב: הטלוויזיה החינוכית, שרת החינוך?

מרב ישראלי: אני קוראת את השורה האחרונה בקטגוריה השלישית – רמת סיווג מתחת לגיל 18.

מרב ישראלי: לדעתי המילים "חשש סביר" צריך להופיע גם בקטגוריית אלימות ואכזריות ברמת סיווג זו.

זבולון אורלב: טוב.

עדית צ'רנוביץ: אני מבקשת להעיר הערה בעניין סעיף התחילה.

עדית צ'רנוביץ: דיברתי עם שר התקשורת והוא מבקש שייקבעו 9 חודשים.

זבולון אורלב: אני מקבל את זה.

זבולון אורלב: לכבלים וללוויין יינתנו 9 חודשים.

אלי פולק: אני מבקש להעיר הערה על צורת הסימון.

אלי פולק: נכון שסימון במינוס ובפלוס קיים, אפילו בקנדה.

אלי פולק: אך נדמה לי שהסימן 8 למשל משמעו לצופה התמים שהמשדר ראוי למי שגילו למעלה משמונה.

אלי פולק: אך המטרה היא להבהיר שהמשדר אינו ראוי למי שגילו פחות משמונה.

אלי פולק: לכן אני מציע להציג סימן של "אין כניסה" או של איקס ועליו לכתוב -8.

אלי פולק: כך הדברים ברורים יותר.

חוה ברנע: זה הגיוני מאוד.

חוה ברנע: הדברים הוגדרו כך גם במילים: "המשדר אינו ראוי לצפייה לגילאי 8 ומטה".

דפנה וייס: הגיוני.

זבולון אורלב: אני מצטרף להיגיון החינוכי הזה.

זבולון אורלב: אני מציע להציג סימון של "אין כניסה" עם הגיל.

מרב ישראלי: איפה ישימו את המספר?

מרב ישראלי: אם הוא יוצב בתוך הקו האמצעי זה לא יהיה ברור מבחינה חזותית.

זבולון אורלב: אני מצייר כעת שלט של "אין כניסה" וכותב בו מספר.

זבולון אורלב: הטענה נכונה, השידור אינו ראוי לילדים עד גיל 8 וצריך למצוא ביטוי חזותי להגדרה זו.

זבולון אורלב: אגב, בכבלים משתמשים בסימן הזה.

זבולון אורלב: אם כן הסימון יהיה המספר בתוך עיגול וקו עליו.

מרב ישראלי: ואז אין צורך במה שהוחלט קודם בנוגע למשדר חוץ.

אלי פולק: ההחלטה היא לא נגדי אלא נגד ציבור גדול.

זבולון אורלב: אני מבקש שפרופ' פולק יסביר לי שוב את עמדתו.

זבולון אורלב: מה יקרה אם סעיף 3(ב)(1) יישאר?

אלי פולק: מדובר במשדר שישודר בשיטת שידור ספרתית והטענה שהסימן יופיע ברצועת המידע בלבד.

אלי פולק: יש המון הורים והמון משפחות שאינם נוגעים ב-EPG.

אלי פולק: הסרט לפניהם ותו לא.

אלי פולק: הילדים לפעמים משתמשים ב-EPG ולפעמים לא משתמשים בו.

אלי פולק: יש הרבה מאוד צרכני תקשורת כאלה.

זבולון אורלב: למה לא לחייב סימון בשני המקומות?

אסתר שטרנבך: אין צורך להפעיל את ה-EPG אלא ללחוץ על הלחיץ שמעלה את הרצועה.

זבולון אורלב: פרופ' פולק מתאר מצב שבו הם בעבודה והאם במטבח, ולא שמים לב במה הילד צופה.

זבולון אורלב: כמו שאתם רואים, חינכו אותי כאן.

זבולון אורלב: נניח שהילד צופה בטלוויזיה והאם אינה מעלה את שורת ה-EPG.

זבולון אורלב: למה השר מתעקש למקם את הסימון שם?

יעל מלם-יפה: זה מתאים לתכלית החוק.

יעל מלם-יפה: כמו שיו"ר הוועדה אמר קודם, יש שתי גישות לעניין.

זבולון אורלב: אגב אני בדעה שצריך למחוק את זה.

אלי פולק: ה-"בי.

אלי פולק: בי.

אלי פולק: סי" ערך מחקר בנושא הסימונים.

אלי פולק: אחד הדברים שהתבררו הוא שדווקא בגילים הרכים, מתחת לגיל 12, הילדים עצמם ממושמעים וסוגרים את הטלוויזיה כשהם רואים סימן מגביל.

אלי פולק: נכון, אלה ילדים בריטים אך ילדי ישראל לא נופלים מהם לדעתי.

זבולון אורלב: אני מבקש לשאול לדעתה של גב' ברנע.

זבולון אורלב: בשיטה הדיגיטלית יש שתי אפשרויות: סימון על המסך למשך 30 שניות בכל חצי שעה; או סימון ב-EPG, שעולה על-ידי לחיצה.

זבולון אורלב: מה היו רוצים ההורים הסבירים?

חוה ברנע: אני מהדור שמעוניין לראות את הסימון על המסך.

חוה ברנע: ייתכן שהדור הצעיר חושב אחרת.

דפנה וייס: בעיניי ההערה הזאת באמת מבטאת פחד מטכנולוגיה שאין לו כבר מקום לדעתי.

דפנה וייס: אולי אנחנו בתקופת מעבר, אבל אנחנו הולכים קדימה.

דפנה וייס: אינני רואה בעיה.

זבולון אורלב: האם אני רשאי להצביע על הכללים ולקבוע שהסעיף הזה יסוכם בין שר התקשורת לבין יו"ר הוועדה?

מרב ישראלי: לא, יש צורך להצביע.

זבולון אורלב: אם כן, אצביע על הכללים כולל הסעיף הזה ואבקש רוויזיה, כדי שאוכל לשנות זאת אם יהיה צורך בכך ואחרי שיחה עם שר התקשורת.

מרב ישראלי: אך לפני כן אני מבקשת להעיר הערה לעניין שכרגע הבחנתי בו: הורדנו את המילה "פורנוגרפיה" בכותרת עמודה הראשונה בטבלה הראשונה אבל השארנו "משדר הכולל תכנים פורנוגרפיים…" בשורה האחרונה של הטור הזה.

זבולון אורלב: אם כן נשאיר את הפורנוגרפיה גם למעלה.

זבולון אורלב: אקיים הצבעה על התקנות, כולל סעיף 3(ב)(1), ללא מחיקה.

זבולון אורלב: אני מראש אומר שאבקש רוויזיה לסעיף זה, כדי שיהיה אפשר לחזור ולקיים עליו דיון אחרי שאשוחח עם השר על כך.

זבולון אורלב: גם אני שייך לדור שמעדיף סימון על המסך.

זבולון אורלב: אך אני מתלבט כי כאמור יש היגיון בשתי הגישות.

זבולון אורלב: למען האמת אילו יכולתי הייתי מחייב את שר התקשורת להציג את הסימון בשני המקומות.

זבולון אורלב: לי מפריע שאתם רוצים מסך נקי ואילו אני רוצה נפש נקייה.

זבולון אורלב: זה מה שמפריע לי.

יעל מלם-יפה: הרצון למסך נקי הוא לא במקום הנפש הנקייה.

מרב ישראלי: כמה זמן מופיעה על המסך שורת ה-EPG?

קריאה: היא מופיעה לכמה שניות.

אלי פולק: כלומר היא מופיעה למשך 3-2 שניות אך לא ל30- שניות.

יפעת דוידי: לא, השורה מופיעה יותר בדרך כלל אך זה המינימום.

מרב ישראלי: שאלתי על בררת המחדל.

אלי פולק: אז גם הקדימונים לא צריכים סימון, נכון?

אלי פולק: זה מה שקורה אם מבטלים את הסעיף.

אלי פולק: מה יהיה עם הקדימונים?

אלי פולק: גם שם לא יהיה מיקום על המסך?

זבולון אורלב: יש שורת EPG בקדימונים?

ירון לסטר: לא, השורה היא ספציפית לתכנית.

זבולון אורלב: אם כך הקדימון יהיה חייב בסימון על המסך.

זבולון אורלב: אם הסרט חייב בסימון ב-EPG, הקדימון, שאין בו EPG חייב סימון על המסך.

זבולון אורלב: אבל טוב שפרופ' פולק שואל את כל השאלות הקשות.

זבולון אורלב: אילו היו אומרים לי שאין סימון הייתי חוזר בי ופועל הפוך: שהשר יגיש רוויזיה.

זבולון אורלב: אני אגיש רוויזיה בגלל הנוחיות, שליטה בדיוני הוועדה.

זבולון אורלב: אם כן התקנות מאושרות פה אחד ויש רוויזיה.

זבולון אורלב: אדבר עם השר בנושא הסעיף שהושאר לרוויזיה.

זבולון אורלב: אני מבהיר לנוכחים כאן שלרוויזיה אזמין רק את חברי הכנסת ולא את כל הגופים, הואיל ומיצינו את הדיון.