ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 519, 2002-08-28 11:30

זבולון אורלב: שרת החינוך, חברת הכנסת לימור לבנת, המנכ"לית, חברי הכנסת חברי ועדת החינוך והתרבות – חבר הכנסת רחמים מלול, חבר הכנסת הרב יהודה גלעד, חבר הכנסת גנדי ריגר, מזכ"ל הסתדרות המורים יוסי וסרמן, יושב ראש ארגון המורים רן ארז, נציג השלטון המקומי שמואל אבואב, ראש ארגון ההורים הארצי ארז פרנקל, יושבת ראש מועצת תלמידים ארצית רביד בן-זאב, ראשי משרד החינוך, ראשי המחוזות, סמנכ"לים, ראשי מינהלים, סגניהם, בעלי התפקידים הבכירים, כל אנשי הפיקוח, ואחרונים חביבים – התלמידים.

זבולון אורלב: כמו שנאמר, אנחנו יסדנו מסורת ומשתדלים לשמור עליה, כדי שהכנסת תבטא את הערכתה ואת הוקרתה העמוקה למערכת החינוך לקראת פתיחת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: אנחנו עוזבים היום את כל המחלוקות, את כל חילוקי הדעות.

זבולון אורלב: היום כולנו משלבים ידיים, כל אלה שקשורים במערכת החינוך אוחזים איש בכתף רעהו, עוזרים אחד לשני, כדי ששנת הלימודים תיפתח כסדרה ומדינת ישראל ועם ישראל יראו את מערכת החינוך בהדרה ובתפארתה.

זבולון אורלב: על כך אומרת הכנסת למערכת החינוך ולשרת החינוך: כל הכבוד.

זבולון אורלב: פעם אמר אחד הרמטכ"לים שפתיחת שנת לימודים היא הרבה יותר מורכבת ומסובכת מניהול מלחמה של צה"ל, מפני שמערכת החינוך גדולה הרבה יותר בהיקפה מכל צבא הגנה לישראל, עם כל גיוסי החירום שלו.

זבולון אורלב: מספר התלמידים הוא הרבה יותר גדול ממספר החיילים.

זבולון אורלב: מספר המורים במדינת ישראל הוא הרבה יותר גדול ממספר המפקדים בצה"ל.

זבולון אורלב: מספר מוסדות החינוך הוא הרבה יותר גדול מבסיסי צה"ל.

זבולון אורלב: דרך אגב, אם נגרע מתקציב הביטחון את תקציב ההצטיידות, כי כולם יודעים שמטוס אחד עולה עשרות מיליוני דולרים, הרי שתקציב הפעולה של מערכת החינוך הוא הרבה יותר גדול מתקציב מערכת הביטחון.

זבולון אורלב: זהו המבצע האזרחי הגדול ביותר, שביום מסוים שרת החינוך שורקת ומיליון וחצי תלמידים מוצאים את מקומת ב-44 אלף כיתות, בלמעלה מ-3,000 מוסדות חינוך.

זבולון אורלב: זה מגלה את העוצמה הפנימית האדירה שיש למערכת החינוך של מדינת ישראל, שבכל קנה מידה היא בין המצטיינות בעולם.

זבולון אורלב: אנחנו חושבים שפתיחת שנת לימודים זה אירוע תרבותי שחשוב לציין אותו וחשוב להדגיש אותו.

זבולון אורלב: בסופו של דבר מטרתנו היא לקדם את מעמד החינוך.

זבולון אורלב: אנחנו, היושבים פה, סבורים שראוי היה שהחינוך יעמוד בראש סדרי העדיפות של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: אם הביטחון מבטיח את ההווה, ודאי שהחינוך מבטיח את ביטחון העתיד.

זבולון אורלב: החינוך הוא מערכת העתיד של מדינת ישראל ולכן ראוי מאוד וחשוב מאוד שבמהלך כל כך חשוב כל הגורמים, כולנו, נחבור יחד ונשקיע את הכוחות שלנו בחיזוקה ובעוצמתה של מערכת החינוך.

זבולון אורלב: אנחנו עוברים שנה קשה, גם מבחינה ביטחונית וגם מבחינה כלכלית.

זבולון אורלב: מצב הרוח הלאומי הוא ככה-ככה.

זבולון אורלב: בואו ניתן את החיוך למדינת ישראל, בואו נאפשר מיום ראשון לאזרחי מדינת ישראל – להורים ולמורים – לחייך, כי חינוך הוא תקווה.

זבולון אורלב: חינוך הוא תקווה לשינוי.

זבולון אורלב: חינוך הוא תקווה לשינוי ולעתיד טוב יותר.

זבולון אורלב: רק חינוך הוא בעצם פתיחת דף חדש.

זבולון אורלב: כך גם נציין בעוד ימים אחדים את השנה החדשה, שפירושה שכולנו מתחילים מהתחלה.

זבולון אורלב: גם אם לא כל כך הצלחנו בעבר, גם אם היו לנו בעיות, גם אם התאכזבנו, עכשיו מתחילה שנה חדשה.

זבולון אורלב: בורא עולם מאפשר לנו הזדמנות חדשה לפתוח דף חדש, עם סיכוי, עם שינוי, עם תקווה חדשה.

זבולון אורלב: אני חושב שאזרחי מדינת ישראל לא יודעים כמה קשה עובד משרד החינוך כדי לפתוח את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: לאנשים אין מושג איזה חודשים ארוכים עוברים על אלפי עובדים במערכת החינוך, משרת החינוך ודרך המנכל"ית, ואיזה טרחה עצומה זו.

זבולון אורלב: זו גם ההזדמנות לומר לשרת החינוך, למנכ"לית ולראשי המשרד תודה והוקרה על כל מה שאתם עושים כדי שלמעלה ממיליון וחצי תלמידים יוכלו לפתוח את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: זאת חובתה של הכנסת וחובתה של המדינה להוקיר ולהעריך את המעשה החשוב הזה.

זבולון אורלב: בשבת הקרובה נקרא – אלה שקוראים בתורה – את פרשת "ניצבים-וילך", שמתחילה: "אתם ניצבים היום כולכם לפני ה' אלוקיכם ראשיכם שבטיכם זקניכם שוטריכם כל איש ישראל".

זבולון אורלב: ושואל בעל פירוש "העמק דבר", הנציב וולוז'ין, שחי לפני כמאה שנה באירופה, מדוע הפסוק היה צריך לפרט, הרי כתוב "אתם ניצבים כולכם" ובסוף הפסוק כתוב "כל איש ישראל".

זבולון אורלב: מדובר בכולם ולמה צריך לפרט – ראשיכם, שבטיכם, זקניכם, שוטריכם – האם הם לא בכלל "כולכם"?

זבולון אורלב: או שלא היה צריך לכתוב "כולכם" ורק לכתוב: אתם ניצבים לפני ה' אלוקיכם, ראשיכם, שבטיכם וכו'.

זבולון אורלב: למה צריך לכתוב "כולכם"?

זבולון אורלב: מסביר בעל "העמק דבר" רעיון עמוק, שאני חושב שהוא גם עניין חינוכי מאוד מאוד חשוב, שאין ברית שווה לכל אדם מישראל עם בורא העולם.

זבולון אורלב: יש אנשים שונים, יש תפקידים שונים, וכל אחד על פי יכולתו, וכל אחד על פי מעמדו, וכל אחד על פי תפקידו כורת את הברית עם בורא עולם.

זבולון אורלב: כך גם כל אדם יש לו את הדבר המיוחד בינו לבין בורא העולם.

זבולון אורלב: לכן, כשניצבים לפני בורא העולם, יחד עם זה שכולנו ניצבים יחד, כי אנחנו עם אחד, כי יש לנו תרבות משותפת, יש לנו אל אחד, אנחנו עם אחד, אבל בתוך "כולכם" יש ראשיכם, יש שבטיכם, יש זקניכם, יש שוטריכם, יש כל אחד מישראל.

זבולון אורלב: יש לכל אחד את הייחודיות שלו.

זבולון אורלב: אנחנו מכירים את המושג "חנוך לנער על פי דרכו", שכל אחד מקבל את החינוך על פי היכולות שלו.

זבולון אורלב: אנחנו מערכת חינוך ישראלית מאוחדת, כולם יחד ניצבים לפני בורא עולם, אבל יחד עם זה כל אחד, כל תלמיד, יש לו את האישיות שלו, יש לו את היכולות שלו, יש לו את האיכויות שלו.

זבולון אורלב: אנחנו מאחלים לכולם שמערכת החינוך כולה, יחד, תצליח במשימות החשובות ויחד עם זה כל תלמיד, בין אם הוא ראש, שבט, זקן, שוטר או כל איש בישראל, כל אחד על פי היכולות שלו יוכל לעמוד בפני הברית המיוחדת שלו.

זבולון אורלב: נאחל לכולכם שנה טובה, שנה של שלום, שנה של ביטחון, שנה שתצליחו בלימודים.

זבולון אורלב: ולמורים, המורים שהם חוט השדרה של מערכת החינוך: אנחנו יודעים כמה קשה לכם.

זבולון אורלב: אנחנו יודעים כמה ראוי היה לקדם אתכם יותר.

זבולון אורלב: תדעו שאנחנו רוצים לעשות כל דבר כדי לקדם את מעמדכם, לשפר, לתקן, על מנת שנוכל להשיג יותר ולהתפאר יותר במורי ישראל.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים לחזק אתכם ולאחל לכולם שנה טובה, שנת לימודים פוריה ומוצלחת.

יאיר קראוס: תודה רבה לחבר הכנסת זבולון אורלב.

יאיר קראוס: שיתוף נציגי המועצות בוועדות הכנסת נמשך כבר מספר שנים.

יאיר קראוס: בוועדת החינוך והתרבות שותפים הנציגים שותפות מלאה, מעלים רעיונות, נושאים, מעלים טיעונים ואף משמשים כמומחים בנושא הצעירים.

יאיר קראוס: השנה אף העניק חבר הכנסת זבולון אורלב אישור כניסה קבוע ליושב ראש מועצת התלמידים הארצית.

יאיר קראוס: תודה לך על כך.

יאיר קראוס: גם למורים נציגים נבחרים אשר דואגים לזכויותיהם.

יאיר קראוס: מזכ"ל הסתדרות המורים, מר יוסי וסרמן, בבקשה.

יוסי וסרמן: שרת החינוך לימור לבנת, יושב ראש ועדת החינוך והתרבות זבולון אורלב, חברי הכנסת, מנכ"לית משרד החינוך רונית תירוש, ידידי רן ארז, יושב ראש ארגון המורים בחינוך העל-יסודי, יושב ראש ועדת החינוך במרכז השלטון המקומי שמואל אבואב, יושב ראש ארגון ההורים הארצי ארז פרנקל, ידידי גד דיעי, ממלא מקום מזכ"ל הסתדרות המורים, אבי קמינסקי, מוטי סמט, סמנכ"לים ובכירי משרד החינוך, מנהלי המחוזות במשרד החינוך, מכובדי, תלמידים יקרים.

יוסי וסרמן: אני שמח להיות כאן היום בשמחה ובחדווה ולשמוח יחד אתכם, יחד עם שרת החינוך ובכירי משרד החינוך, כל המורים וכל התלמידים, ולפתוח את שנת הלימודים בחדווה ובשמחה, היות שמגיע לנו.

יוסי וסרמן: מגיע לעם ישראל, מגיע לילדי ישראל ומגיע למורי ישראל.

יוסי וסרמן: לא שאין לנו בעיות במערכת החינוך.

יוסי וסרמן: יש בעיות גדולות וקשות.

יוסי וסרמן: ביום זה ובעת הזאת נדחה את המשך המאמץ להשיגם.

יוסי וסרמן: שרת החינוך, מנכ"לית משרד החינוך וצמרת משרדה יחד איתנו ויחד עם גורמים נוספים – יושב ראש ועדת החינוך המאוד נמרץ, חבר הכנסת זבולון אורלב, כולנו, עשינו ונעשה כמיטב יכולתנו על מנת לשפר, לתקן ולהחזיר למערכת החינוך את אשר נלקח ממנה ואנחנו נצליח לעשות זאת.

יוסי וסרמן: אבל עכשיו, בעת הזאת, כשהמצב הביטחוני הוא כפי שהוא, והמצב החברתי והכלכלי כפי שהוא ומצב הרוח הלאומי לא הכי טוב, כולנו בחיוך, בשמחה ובחדווה נפתח את שנת הלימודים ביום ראשון ונקווה שתמיד יהיה הרבה הרבה יותר טוב.

יוסי וסרמן: אני אבקר ביום ראשון בבתי ספר, אראה את הילדים הגדולים, הבוגרים, אראה את הילדים שזה עתה נכנסים לכיתה א' בעיניים בורקות, בהתרגשות, אותם ואת הוריהם.

יוסי וסרמן: זוהי השמחה האמיתית של יום ראשון הקרוב שיבוא עלינו לטובה.

יוסי וסרמן: אני מאחל לכם, לכולכם, שנה טובה, שנת ביטחון, שנת שלום, שנת שגשוג למערכת החינוך, לכל התלמידים, לכל המורים.

יוסי וסרמן: תודה רבה לכם.

יאיר קראוס: תודה.

יאיר קראוס: להקת "צעירי ביאליק" תנעים לנו במחרוזת שירי ירושלים.

יאיר קראוס: (שירי ירושלים בביצוע להקת "צעירי ביאליק")

יאיר קראוס: תודה ללהקת "צעירי ביאליק".

יאיר קראוס: יושב ראש ארגון המורים העל-יסודיים, מר רן ארז, מוזמן לשאת דברים.

רן ארז: שרת החינוך, גברת לימור לבנת, יושב ראש ועדת החינוך של הכנסת, מכובדי, רעי, ידידי הטוב זבולון אורלב, חברי ועדת החינוך של הכנסת, חברי כנסת רבים שנמצאים כאן, מנכ"לית משרד החינוך, קולגה לעבודה, רונית תירוש, מר אבואב, נציג השלטון המקומי, ידידי וקולגה, יוסי וסרמן, מזכ"ל הסתדרות המורים, מנהלי מחוזות, מנהלי מינהלים, בכירי משרד החינוך, הורים ותלמידים יקרים, רעיי ועמיתיי לעבודה, חברי הנהלת ארגון המורים שנמצאים כאן איתנו.

רן ארז: יום חשוב זה של ערב פתיחת שנת הלימודים, כאשר כל אחד מאיתנו צריך לעשות את חשבון הנפש המקצועי שלו, הוא יום מאוד חשוב.

רן ארז: החשבון המקצועי שאנחנו עושים אותו הוא לא רק חשבון מקצועי, הוא גם חשבון אזרחי וכולנו מצווים לעשות אותו.

רן ארז: כולנו עדים לכך שבמדינת ישראל יש פערים שהולכים ומעמיקים ומתרחבים בין עשירים לעניים, בין חדשים לוותיקים, בין דתיים לחילוניים, בין יהודים לערבים, פערים שהולכים ומתרבים, מעמיקים ומסכנים את קיום חברתנו במדינת ישראל.

רן ארז: אין ספק שטיפול בכל הפערים והשסעים שנוצרים ומעמיקים הוא באמצעות החינוך.

רן ארז: הוא באמצעות החינוך שלמעשה הוא הדבר החשוב ביותר מבחינת ההשקעה בתשתיות המדינה - התשתית האנושית – כי המשאב האנושי הוא המשאב היחידי שיש במדינת ישראל ואותו יש לטפח, בו יש להשקיע ולעשות את הכל על מנת שהתלמידים של היום יקבלו את המפתח החשוב לחיי העתיד, המפתח למאה ה-21.

רן ארז: הכישורים שאתם תקבלו בבתי הספר, הכלים שתקבלו בבתי הספר צריכים לשמש אתכם בחיים העתידיים שלכם ובוודאי לעזור למדינת ישראל.

רן ארז: על המערכת הזאת מופקדת שרת החינוך.

רן ארז: אני רוצה לומר לכם שאני עד בתקופה האחרונה ללא מעט החלטות אמיצות שהיא קיבלה.

רן ארז: אמרתי לה את זה גם אתמול, שבנושא הזה של אומץ לב ציבורי, בהחלטות האחרונות, אין אלא להסיר את הכובע.

רן ארז: לכן אני גם מברך אותה על כך שתוכל גם ליישם אותם.

רן ארז: אני מאוד מקווה שאם היא תצליח גם ליישם את מה שהיא רוצה ליישם, מערכת החינוך תיראה הרבה יותר טוב.

רן ארז: חבר הכנסת אורלב, אני מזדהה עם כל מילה שאמרת, אבל המילים היפות שאמרת פה הלוואי שהיו מחלחלים גם למעלה, אצל מי שצריכים לקבל את ההחלטות האמיתיות להשקיע במערכת החינוך.

רן ארז: מערכת החינוך עוברת קיצוצים נוראיים מאז 96'.

רן ארז: זה לא רק השנה, כל השנים מקצצים אותה.

רן ארז: לא נשארו שוליים.

רן ארז: השומנים מזמן נעלמו.

רן ארז: הבשר לא נשאר.

רן ארז: היום שוברים את העצמות על מנת להוציא גם את לשד העצמות.

רן ארז: לכן, צריך וחובה על כל חבר כנסת, על כל שליח ציבור שעושה את עבודתו נאמנה, לעשות את הכל על מנת להשפיע על מקבלי החלטות, שההחלטות תהיינה לא החלטות של קיצוצים, אלא החלטות של השקעה.

רן ארז: החלטות של השקעה, על מנת שמערכת החינוך תיראה לגמרי אחרת.

רן ארז: אנחנו המורים וארגון המורים העל-יסודיים, שאני מדבר כרגע בשמו, רואים את עצמנו כאנשי מקצוע, כאנשי פרופסיה, אנשים שיש להם את המצפון המקצועי והאזרחי להתריע ולהזעיק שהמצב הוא לא טוב, שצריך לעשות יותר, כדי שיהיה יותר טוב, להכניס חידושים למערכת החינוך, לעבוד אחרת, להיות מתוגמלים אחרת.

רן ארז: כל השלם הזה ביחד יכול לבשר לנו אופק אחר, חברתי וכלכלי, במדינת ישראל.

רן ארז: אני רוצה לנצל הזדמנות זו על מנת לברך את כולכם, מראש המערכת ועד אחרון האנשים הפועלים במערכת, בשנה טובה, שנה שתיראו בה את התגשמות כל משאלות לבכם לטובה ולברכה ותראו ברכה במעשי ידיכם.

רן ארז: תודה.

יאיר קראוס: תודה רבה.

יאיר קראוס: יושב ראש ועדת החינוך במרכז השלטון המקומי, מר שמואל אבואב, בבקשה.

שמואל אבואב: כבוד השרה, יושב ראש ועדת החינוך של הכנסת, חברי הכנסת, המנכ"לית, ראשי ארגונים, כל האורחים והאורחות, התלמידים והתלמידות שהתקבצו בהתכנסות החגיגית הזאת, אשר עומדת בסימן פתיחתה של שנת לימודים חדשה ונוספת במערכת החינוך.

שמואל אבואב: אנחנו צריכים לדעת שמערכת החינוך זה לא רק עולם של ידע שצובר רובד אחר רובד את הידע ברבות השנים.

שמואל אבואב: מערכת החינוך היא המסד והתשתית, ואולי האדנים, של החברה הישראלית.

שמואל אבואב: אנחנו יכולים לדבר על כל דבר בחברה הישראלית, על תעשיה, על ביטחון, על אומנות, וכל דבר שאנחנו נוגעים בו ומדברים אודותיו קשור בקשר עבותות, בקשר בל יינתק אל מערכת החינוך.

שמואל אבואב: לכן הציפייה ממערכת החינוך היא כל כך גבוהה, גם ברמה החברתית הלאומית וגם ברמה האישית, כי בכל פעם שיש תקלה בחברה הישראלית אנחנו מבכים את ריבוי הירידה, את האלימות הגואה, לעיתים את הירידה במוטיבציה בשירות בצבא, את הריבוי בתאונות.

שמואל אבואב: בכל פעם שיש איזושהי תקלה, משהו קורה בחברה הישראלית, אנחנו לא שולחים יד מאשימה אל עבר ראשי הציבור, אנחנו מפנים יד מצפה אל עבר מערכת החינוך.

שמואל אבואב: הציפיות הן גם ברמה האישית של ההורים, כי כל הורה ששולח את הילדים שלו מצפה שהם יפיקו את המירב והמיטב.

שמואל אבואב: אנחנו יודעים, חברות וחברים, שהמעשה החינוכי לא נעשה רק בדל"ת אמות בית הספר ובין כתליו.

שמואל אבואב: המעשה החינוכי נעשה גם במשפחה, ברחוב, בקהילה, בחברה הישראלית, לעיתים על אורותיה ולעיתים בצלליה.

שמואל אבואב: לכן, כשאנחנו מדברים על חינוך ועל מערכת חינוך, אנחנו צריכים לדבר בשבח השותפות החשובה בין המשרד, המורים, הקהילות, ראשי הציבור והאזרחים במדינה.

שמואל אבואב: רק בלכידות הזאת, רק בשותפות הזאת, רק בהבנה של הליכה ביחד, רק בהבנה של העמדה של מערכת החינוך בסדר עדיפות לאומי נוכל להוביל אותה אל עבר המצופה ממנה.

שמואל אבואב: אני רוצה לאחל לכולנו שהשנה הזאת תהיה שנה של שלום, שנה של ביטחון, שנה של קליטת עלייה, שנה של דרור ובשורה טובה לנעדרים ולשבויים, שנה טובה למערכת החינוך, לצעירים שבאים בשעריה.

שמואל אבואב: ולבוגרים שיוצאים לשירותם הצבאי נברך אותם בצאתם לשלום ובשובם לשלום.

שמואל אבואב: שנה טובה לכולם.

יאיר קראוס: לאתנחתא מוזיקלית אני מזמין את ההרכב המוזיקלי ברומנסה מאת שוסטקוביץ ו"השעון" מאת אנדרסון.

יאיר קראוס: (נגינה בביצוע תזמורת "נווה שרה הרצוג")

יאיר קראוס: תודה לנגנים.

יאיר קראוס: יושב ראש ארגון ההורים הארצי, מר ארז פרנקל, בבקשה.

ארז פרנקל: גברתי שרת החינוך לימור לבנת, יושב ראש ועדת החינוך של הכנסת זבולון אורלב, חברי הכנסת רחמים מלול, הרב גלעד, גנדי ריגר, מנכ"לית המשרד רונית תירוש, ידידיי ראשי ארגוני המורים, יוסי וסרמן ורן ארז.

ארז פרנקל: אני חושב שמגיעות מחיאות כפיים ליושב ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית, רביד בן-זאב.

ארז פרנקל: אני לא מכיר אותך, אבל אני מאחל לך בהצלחה, לפחות כמו קודמך.

ארז פרנקל: אחד היתרונות של מי שנואם בסוף, שהוא יכול לקצר בנאום ולכן אני אקצר בדבריי.

ארז פרנקל: המצב הכלכלי הקשה במדינה נותן את אותותיו גם במערכת החינוך, אותה מערכת שאנחנו מצפים שהיא תהיה הפתרון למצב הכלכלי הזה.

ארז פרנקל: קשה לנו מאוד כהורים להתמודד בבתי הספר עם כל מיני מצוקות של תלמידים.

ארז פרנקל: זה לא תפקידנו, אבל אנחנו עושים את זה.

ארז פרנקל: אני חושב שהשנה התאפיינה במאבק עז ובהתלכדות כל הגורמים של השלטון המקומי, ארגוני המורים, ארגוני ההורים וועדת החינוך של הכנסת בראשותו של חבר הכנסת אורלב, ותחת שרת החינוך יצאנו כולנו למאבק למען לא יקוצץ תקציב החינוך.

ארז פרנקל: לצערי הוא קוצץ, ההצלחה היא בגובה הקיצוץ.

ארז פרנקל: אני רוצה להודות לכל השותפים שלנו ואני חושב שכולנו נמשיך לשתף פעולה בהנהגת השרה.

ארז פרנקל: יש לי רק בקשה אחת ממך: אני מאוד מאוד אשמח אם גם נושא האבטחה יהיה בידייך, כי כמו שאת יודעת עם שתי מיילדות לפעמים התינוק מת.

ארז פרנקל: אנחנו מאוד מאוד מקווים שהנושא הזה לא ייפול בין הכיסאות, כי הוא נושא מאוד חשוב.

ארז פרנקל: אנחנו ההורים מאוד רוצים לפתוח את שנת הלימודים ולשלוח את ילדינו בבטחה.

ארז פרנקל: אני מקווה שאכן זה יקרה.

ארז פרנקל: אני רוצה לאחל לכולנו שנת לימודים פורייה, שנה מהנה, ומי ייתן ויבוא שלום על הארץ.

ארז פרנקל: תודה.

יאיר קראוס: תודה רבה.

יאיר קראוס: להקת "צעירי ביאליק" תופיע לפנינו במחרוזת שירי "הורה".

יאיר קראוס: (שירים בביצוע להקת "צעירי ביאליק")

יאיר קראוס: תודה רבה.

יאיר קראוס: בני הנוער בוחרים את נציגיהם בבחירות דמוקרטיות.

יאיר קראוס: ההתחלה היא בבית הספר, שם נבחרים נציגים למועצות הרשותיות, משם למועצות המחוזיות ומשם נבחרים 45 נציגים למועצת התלמידים והנוער הארצית.

יאיר קראוס: כל זאת בסיוע מינהל חברה ונוער, בליווי מנחים, מדריכים ומפקחים ותוך דיאלוג מתמיד בין כל השותפים.

יאיר קראוס: אני מתכבד להזמין את יושבת ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית, רביד בן-זאב.

רביד בן-זאב: כבוד שרת החינוך, גברת לימור לבנת, יושב ראש ועדת החינוך והתרבות זבולון אורלב, חברי כנסת, מנכ"לית משרד החינוך רונית תירוש, סמנכ"ל משרד החינוך ומנהל מינהל חברה ונוער אברהם עודד כהן, סמנכ"לים ומפקחי משרד החינוך, מנהלי מחוזות, נציגי ארגוני המורים, נציגי ארגוני ההורים, חבריי בני הנוער, נציגי מועצת התלמידים והנוער, בוקר טוב וברוכים הבאים.

רביד בן-זאב: עם כל אדם ואדם בא חידוש לעולם, משהו ראשון ויחיד שעוד לא היה כמותו.

רביד בן-זאב: אני מאחלת דרך צלחה לצעירים שבינינו, תלמידי כיתה א' הנכנסים לבית הספר – ברוך בואכם למערכת החינוך.

רביד בן-זאב: לחבריי, תלמידי כיתה י"ב העומדים לסיים השנה את לימודיהם, אני מאחלת הצלחה רבה בבחינות הבגרות ובהמשך דרכם בעתיד בצה"ל.

רביד בן-זאב: מכאן אני פונה לנציגי ארגוני המורים בבקשה לאפשר את פתיחת שנת הלימודים בצורה מסודרת למען התלמידים, ההורים, העם והמדינה, בשעה קשה זו, שעה של מתח מבחינה ביטחונית ושל מצוקה כלכלית שמלווה רבים מתושבי המדינה.

רביד בן-זאב: עת קשה למדינת ישראל.

רביד בן-זאב: עלינו, בני הנוער, כמנהיגים בהווה וכדור העתיד, להתגייס כולנו ולתת כתף למאמץ הלאומי, תוך טיפוח ערכים, ערבות הדדית, אחריות ומעורבות חברתית.

רביד בן-זאב: ישראל ערבים זה לזה וסיסמתנו "עת לאהוב".

רביד בן-זאב: על כולנו, נציגי מועצות התלמידים והנוער, דתיים, חילוניים, יהודים וערבים, דרוזים, בדואים, עולים וותיקים, להתאחד ולשמש דוגמה לחברינו בני הנוער אותם אנחנו מייצגים.

רביד בן-זאב: בואו נהיה, כל אחד ואחד מאיתנו, דובר המועצה אליה הוא שייך ונסחף ביחד את חברינו לעשייה חברתית וערכית.

רביד בן-זאב: חוק זכויות התלמיד יצא לדרך, אך עדיין עבודה רבה לפנינו בתחום אכיפתו והבאתו לידיעת כל תלמיד ותלמידה בישראל, כדי שיוכלו לדעת מה הן הזכויות להן הם זכאים וכיצד יסייעו לקידום השוויון בחינוך.

רביד בן-זאב: אני מקווה כי הקשר ושיתוף הפעולה בין כנסת ישראל ומשרד החינוך לבין מועצת התלמידים והנוער הארצית יתהדקו ויתחזקו.

רביד בן-זאב: יחד נפעל למען חיזוק החוסן החברתי שלנו ונפעל לשיפור תדמית בני הנוער בפרט והחברה הישראלית כולה.

רביד בן-זאב: ננהג בכבוד ובסובלנות איש כלפי רעהו, הצעירים והמבוגרים כאחד, ונשמש דוגמה לחברינו אותם אנחנו מייצגים ולמענם אנו פועלים.

רביד בן-זאב: אני מאחלת שנה טובה, בטוחה ומוצלחת לכולנו.

רביד בן-זאב: אני שמחה להזמין את התלמידים שעולים לכיתה א': עדי שילה מירושלים, הלל זילברשטיין מנצרים ודביר קירשטוק מירושלים.

הלל זילברשטיין: אני מתרגש להתחיל ללמוד בכיתה א' בנצרים, כמו כל הילדים שעולים לכיתה א' בכל הארץ.

הלל זילברשטיין: תודה רבה לכם על כל העבודה למען חינוך ילדי ישראל, שתהיה לכם ולנו הצלחה מן השמים בעבודת קודש זו.

הלל זילברשטיין: שנה טובה ובטוחה.

דביר קירשטוק: אני מאוד מתרגש ללכת לכיתה א'.

דביר קירשטוק: אני מאחל הצלחה לכל העולים לכיתה א'.

יאיר קראוס: תודה רבה לילדים.

יאיר קראוס: אני רוצה להזמין את שרת החינוך, גברת לימור לבנת.

לימור לבנת: בוקר טוב לכל הציבור הגדול הזה שהתאסף פה היום.

לימור לבנת: יש כאן תלמידים משישים יישובים ברחבי הארץ, מה שמשקף את כל קשת מערכת החינוך.

לימור לבנת: אני אגלה לכם שאפילו ביקשתי לקודם לדעת מאיזה יישובים, כי חשבתי אולי לקרוא בשמות היישובים, אבל כשראיתי את הרשימה העצומה, ויתרתי.

לימור לבנת: אני רוצה לברך את כל אלה שבאו מארבע כנפות הארץ.

לימור לבנת: ידידי, יושב ראש ועדת החינוך והתרבות של הכנסת זבולון אורלב, תמיד פעיל-יעיל לחברי הכנסת, הרב גלעד, היו גם חברי הכנסת רחמים מלול וגנדי ריגר שכיבדו אותנו ונאלצו לעזוב, מנכ"ל משרד החינוך רונית תירוש, מגיעות לה מחיאות כפיים.

לימור לבנת: מזכ"ל הסתדרות המורים יוסי וסרמן, יושב ראש ארגון המורים העל-יסודיים רן ארז, נציג השלטון המקומי שמואל אבואב, יושב ראש ארגון ההורים הארצי ארז פרנקל, יושב ראש איגוד מנהלי מחלקות החינוך בארץ אבי קמינסקי, סמנכ"לי משרד החינוך, כל בעלי התפקידים, הנהלת המשרד, מנהלי מחוזות, ההורים, המורים, ואחרונה חביבה, מעבר לכל התלמידים שכאן, רביד בן-זאב, יושבת ראש מועצת התלמידים.

לימור לבנת: אתם יודעים שאני תמיד שמחה שבעתיים שיש לנו גם יושבת ראש למועצת תלמידים ארצית.

לימור לבנת: אני רוצה שיהיה ברור שאני לא נגד הבנים, אבל אני בעד הבנות.

לימור לבנת: ביום ראשון הקרוב, בבוקר, מיליון ושש מאות אלף תלמידים יתחילו שנת לימודים חדשה.

לימור לבנת: כולנו מקווים מאוד ששנת הלימודים אכן תיפתח כסדרה, כפי שביקשה כאן רביד בן-זאב, יושבת ראש מועצת התלמידים, מארגוני המורים ומכל הגורמים האחרים.

לימור לבנת: אחד הארגונים כבר הודיע ואני מקווה שגם הארגון השני יודיע ואכן לשמחת לב כולם שנת הלימודים תיפתח כסדרה, עם הבעיות ועם הקשיים.

לימור לבנת: היום הראשון ללימודים הוא יום מיוחד עבור כל אחד מהילדים.

לימור לבנת: זה יום מיוחד גם ל-120 אלף מורים.

לימור לבנת: זה גם יום מיוחד למיליוני הורים, אבל לא רק אותם הוא מרגש.

לימור לבנת: אני מאמינה שכל אדם חווה לפחות רגע אחד של התרגשות למראה אותם ילדים, כמו שלושת הילדים שראינו רק עכשיו, נרגשים, למראה ילדה שהתביישה כאן על הבמה ואפשר להבין אותה, וביום ראשון היא תישא ילקוט על גבה ותלך בפעם הראשונה לבית הספר, לכיתה א' כאן בירושלים.

לימור לבנת: הזכות להשכלה, הזכות לחינוך, היא אחת מהזכויות הבסיסיות של כל ילד, אבל עלינו לזכור תמיד שיש בעולם – לא אצלנו בארץ – הרבה מאוד ילדים, ובעיקר ילדות, שמהם נשללת הזכות הזאת.

לימור לבנת: הרעב ללמוד והשאיפה להשכיל את הדור הבא הוא אחד המרכיבים הנפלאים של האנושות, של האנושיות, אחת התכונות הנפלאות ביותר של אדם באשר הוא אדם.

לימור לבנת: העובדה שאנחנו מקבלים 13 שנות חינוך חובה, כאילו זה דבר מובן מאליו, העובדה שבתי הספר הם לכל וזה חלק משגרת החיים שלנו, היא דבר שיש לשמוח עליו ולברך עליו.

לימור לבנת: בכל ימות השנה מתקיימים במדינת ישראל דיונים, סוערים בחלקם, על אופיה הרצוי של מערכת החינוך.

לימור לבנת: הדיונים האלה חיוניים, הם מעידים על החשיבות העצומה של הנושא, הם דוחפים את כולנו לחשוב.

לימור לבנת: אבל בוקר אחד ויחיד בשנה, אולי נרשה לעצמנו פשוט להתרגש, לראות שוב את ההתרגשות למראה אותו ילד בן שש שהולך ללמוד לקרוא ולכתוב, להתרגש עם המורה שבאה ללמד, עם המשפחה שתרצה לדעת מה הילד או הילדה למדו בכיתה.

לימור לבנת: במילים אחרות, יום ראשון, יום פתיחת שנת הלימודים, צריך להיות יום של חג.

לימור לבנת: אלא שהשנה לא כולה עשויה מחגים.

לימור לבנת: מאחורינו שנה מורכבת, שנה שהיו בה הישגים רבים לצד קשיים גדולים, גדולים מאוד.

לימור לבנת: בשנה החולפת הנהגנו מועדי ב' ומועדי חורף בבחינות הבגרות במתימטיקה ובאנגלית.

לימור לבנת: כתוצאה מכך העלינו באופן משמעותי את אחוז הזכאים לתעודת בגרות.

לימור לבנת: פעלנו בעקביות לצמצום פערים בהשכלה ובחינוך, במטרה להגדיל את השוויון בין האוכלוסיות וגם את השוויון בין המינים.

לימור לבנת: קידמנו את תחום לימודי המורשת והציונות.

לימור לבנת: דרך אגב, תחומי מורשת שונים, לא רק ליהודים, והקדשנו תשומת לב רבה גם להתמקצעות בהוראת השפה האוניברסלית של המתימטיקה.

לימור לבנת: בכל אחד מהתחומים הללו הגענו להישגים רבים ובכל אחד מהם יש עוד הרבה הרבה מה לעשות.

לימור לבנת: שנת תשס"ב היתה גם שנה שבה ליווינו לקבורה מורים ותלמידים שלנו שנרצחו.

לימור לבנת: שנה שבה תרגלנו ילדים איך לנהוג במקרים של פיגוע.

לימור לבנת: שנה שבה יותר משפחות התקשו בקניית ציוד לילדיהן, למרות העזרה שהמשרד מעניק ושארגונים רבים מעניקים.

לימור לבנת: זו שנה שהיו בה די הרבה חרדות ולא מעט אי ודאויות.

לימור לבנת: הייתי רוצה לאחל לכולנו שתכלה שנה וקללותיה, אבל כמו רבים אני מעריכה שלפנינו שנה מורכבת.

לימור לבנת: בין התלמידים, ההורים, המורים, בין אזרחי ישראל בכלל, יש מי שמתחילים את השנה הזאת עם תחושה של דאגה, אפילו של פחד.

לימור לבנת: פחד לכשעצמו איננו דבר רע.

לימור לבנת: אוי לו לחולה שהרופא שלו חסר דאגה ואוי לעמים שמנהיגיהם אינם יודעים פחד מהו.

לימור לבנת: השאלה היא איך אנחנו מתרגמים את הרגשות שלנו, את הרגשות הללו לתודעה חריפה יותר של אתגר.

לימור לבנת: האתגר הוא גדול, הוא עצום.

לימור לבנת: בבית הזה, כאן בכנסת ישראל, במדינת ישראל בכלל, מדברים הרבה על סוגיות של ביטחון.

לימור לבנת: ביטחון נמצא כמעט תמיד בראש החדשות.

לימור לבנת: אני רוצה לנצל את ההזדמנות החגיגית הזאת כדי להזכיר שהשקעה בחינוך, שהשקעה בהשכלה היא גם השקעה בביטחון, בביטחון העתידי של כל אחד מאיתנו, בביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

לימור לבנת: אני מדברת על הקניית תחושה של בית, של שייכות.

לימור לבנת: אני מדברת על תודעה אזרחית ודמוקרטית ערנית, על הפנמה אמיתית של ערך כבוד האדם.

לימור לבנת: אני מדברת על סולידריות חברתית שהיא גורם מאוד בסיסי בביטחון האישי והלאומי של כל אחד מאיתנו.

לימור לבנת: אני מדברת על מיצוי הפוטנציאל האישי של מיליון ושש מאות אלף תלמידים ובני נוער.

לימור לבנת: מדינת ישראל זקוקה לכל הפוטנציאל האנושי הזה.

לימור לבנת: איננו יכולים להרשות לעצמנו שום בזבוז.

לימור לבנת: אנחנו זקוקים לאנשים משכילים, בני בית בתרבות שלנו וידענים גם בתרבויות אחרות.

לימור לבנת: אנו זקוקים לאנשים שיוכלו להיות חלק מהקהילה העולמית בתחומי המדע, האומנות והטכנולוגיה.

לימור לבנת: אנחנו זקוקים לאנשים שיודעים לגשת בחופשיות למקורות מידע.

לימור לבנת: חשוב לנו שהאנשים הללו יצמחו לא רק בשכבה מסוימת ובאזורים גיאוגרפיים מסוימים.

לימור לבנת: חשוב לנו מאוד שהדרכים להתפתח, למצות את הפוטנציאל האישי ולתרום יהיו פתוחות בפני כולם, בפני כל הילדים.

לימור לבנת: אלה הם האתגרים שלנו.

לימור לבנת: אלה הם היעדים המתמשכים של מערכת החינוך.

לימור לבנת: אדם חכם אמר פעם כי הבעיה עם דברים דחופים היא שלעיתים קרובות מדיי הם דוחים את הדברים החשובים.

לימור לבנת: בבית הזה, בכנסת, יושבים אנשים שנזקקים לעסוק בדחוף, מורגלים לטפל בו.

לימור לבנת: האווירה הישראלית בכלל תמיד נוטה לטפל בדחוף.

לימור לבנת: אם אמרתי שפתיחת שנת הלימודים היא בעיניי יום של חג, יום של חג הוא הזדמנות גם להיזכר בחשוב ולא רק בדחוף.

לימור לבנת: להיזכר שעתידנו כיחידים, כחברה, תלוי במידה רבה בדברים שייעשו החל מיום ראשון ב-50 אלף כיתות ברחבי הארץ.

לימור לבנת: זהו יום שבו אנחנו צריכים להוקיר למעלה מ-100 אלף המורים שעושים עבודה נאמנה בתנאים שלעיתים קרובות כלל אינם קלים.

לימור לבנת: מסרנו בידי המורים שלנו פיקדון עצום, אולי הפיקדון החשוב ביותר.

לימור לבנת: עומס רב מאוד של אתגרים.

לימור לבנת: עובדה מצערת היא שהמורים אינם זוכים להוקרה ראויה ורציפה.

לימור לבנת: העצמה של המורים, התמקצעות ושיפור מעמד המורה הם בין היעדים החשובים שלנו.

לימור לבנת: אני מאחלת לכולנו שנה שקטה.

לימור לבנת: אני מאחלת לכולנו שנה שקטה לא רק מפיגועים, אלא גם מפיגועי תאונות הדרכים.

לימור לבנת: סביר שגם במהלך השנה הקרובה יהיו אירועים שאותם נצטרך אנחנו, המבוגרים, לתווך לילדים בהתאם ליכולתם ועל פי גילם.

לימור לבנת: מערכת החינוך צריכה לדעת איך להגיב על אירועים שוטפים ויחד עם זאת, כאזרחים, כאנשים שעוסקים בחינוך, עלינו לדעת גם איך לא לטבוע בשטף האירועים, איך לשמור על הפוקוס, על היעדים ארוכי הטווח שהופקדו בידינו.

לימור לבנת: במהלך השנה הקרובה נמשיך ונתקדם בכל המשימות שסימנו לעצמנו בשנה החולפת.

לימור לבנת: הגברת הנגישות להשכלה גבוהה וקידום השוויון בחינוך אינן משימות שמסיימים בשנה גם לא בשנתיים, אבל יש לנו הישגים בתחומים הללו וגם באחרים.

לימור לבנת: בכוונתנו להשיג עוד הישגים.

לימור לבנת: במהלך השנה הקרובה ננסה להגיע להסכמות לגבי ליבת ההשכלה הבסיסית שתהיה משותפת לכל התלמידים במדינת ישראל.

לימור לבנת: סביב הליבה הזאת אנחנו נאפשר ואפילו נעודד גיוון ושונות.

לימור לבנת: פלורליזם בחינוך הוא דבר מבורך, אבל בלי הרכב השכלה יסודי שיהיה נחלת הכל, עצם קיומנו כחברה אולי עלול להיות נתון בסכנה.

לימור לבנת: הדיון על הליבה המשותפת של ההשכלה, כמו גם על שיטת התקצוב וכמו על נושאים אחרים, איננו פשוט.

לימור לבנת: הוא רווי אמוציות ומטבע הדברים כל אחד מושך את השמיכה לכיוונים שלו, אבל זהו נושא חשוב יחד עם נושאים חשובים אחרים שמערכת החינוך צריכה לקדם במסגרת החובה שלנו והזכות שלנו לקראת העתיד.

לימור לבנת: ציינתי שאנחנו משקיעים הרבה בנושא השוויון בהשכלה.

לימור לבנת: בשנה הבאה נשקיע אפילו יותר.

לימור לבנת: השנה נצטרך להיזהר במיוחד בבני עניים ולהבטיח שגם מהם תצא תורה, למענם ולמען כולנו.

לימור לבנת: אני מתחייבת שנקדיש גם לזה את מירב המאמצים של המשרד, וקוראת במקביל לרגישות מיוחדת בנושא העוני ברמת הכיתה, בית הספר, היישוב.

לימור לבנת: אני מאחלת לכולנו, לכל אחד ואחת כאן באולם, לכל אזרחי ישראל, לכל עם ישראל, שנה טובה.

לימור לבנת: מי ייתן וזו תהיה שנה שבה נעסוק הרבה בחשוב ופחות בדחוף.

לימור לבנת: אני מאחלת לכל בני הנוער, לכל התלמידים, לכל הילדים - וראינו כאן עכשיו מחזה, שאני חייבת לומר שגרם לי להתרגשות בלתי רגילה, לראות כאן על הבמה את התלמידים הצעירים, את להקת "צעירי ביאליק", שעמדה על הבמה, ששרה, שרקדה, שמילאה את ליבנו שמחה, שמילאה את לבנו גאווה, שמילאה את לבנו תקווה.

לימור לבנת: אני בטוחה שגם אתם – שמעתי את התגובות – התרגשתם.

לימור לבנת: דרך אגב, למדתי פעם בקרית ביאליק ואני מאוד אשמח אם הלהקה תמשיך להנעים לנו בשיריה.

לימור לבנת: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לומר לחברי הלהקה שלא ידעתי שתהיו פה היום וכשעליתם עם התלבושת היפה, מאוד התרגשתי.

לימור לבנת: ספגתי הרבה מאוד ביקורת במהלך השנה האחרונה דווקא על הדגל, על ההמנון, על הערכים הציוניים שדיברתי עליהם, על המורשת ועל "וירושלים".

לימור לבנת: אמרתי ואני אומרת את זה גם כאן שאני מרגישה גאווה גדולה בלב שאני מזוהה עם זה יחד עם דברים אחרים.

לימור לבנת: זו גאווה גדולה לכולנו, עשיתם לכולנו היום הרבה כבוד, הרבה גאווה, הרבה שמחה, הרבה תקווה.

לימור לבנת: תבורכו ושתהיה שנה טובה לכולם.

קריאות: "ו-י-ר-ו-ש-ל-י-ם".

לימור לבנת: תודה.

לימור לבנת: לא אמרו לי בדיוק את סדר הטכס, אבל אני בטוחה שכולנו נשמח לסכם אותו בשירת "התקווה" יחד עם "וירושלים".

יאיר קראוס: תודה רבה לשרת החינוך לימור לבנת.

יאיר קראוס: לסיום, להקת "צעירי ביאליק" בשיר מקורי: "הארץ הזאת היא הארץ שלי".

יאיר קראוס: מילים: אבי דור.

יאיר קראוס: לחן וניהול מוזיקלי: רונן ויליאמס.

יאיר קראוס: כוריאוגרפיה: רותי סלומון.

יאיר קראוס: (שיר בביצוע להקת "צעירי ביאליק")