ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 491, 2002-06-25 14:30

זבולון אורלב: אני פותח את הישיבה.

זבולון אורלב: אנחנו דנים בתיקון להצעת-חוק רשות השידור, שעניינו סעיף 25 לחוק רשות השידור, אשר מסדיר את שידורם של תשדירי פרסומת והודעות ברדיו.

זבולון אורלב: הסעיף קובע שלצורך ביצוע תשדירי פרסומת ברדיו, אפשר להתקשר עם חברה חיצונית, אבל החוק קובע שההתקשרויות הרצופות עם אותה חברה יכולות להיות עד 10 שנים, ואחרי 10 שנים אותה חברה אפילו לא יכולה לגשת למכרז.

זבולון אורלב: מכיוון שמדובר פה בנושא של מכרזים רגישים, החוק מוגש על-ידי חברי-כנסת מימין ומשמאל: גם יושב-ראש הקואליציה זאב בוים, גם יושב-ראש סיעת מפלגת העבודה, אפי אושעיה, וגם חברי ועדת החינוך והתרבות: קולט אביטל, יחיאל לסרי, רחמים מלול ויהודית נאות.

זבולון אורלב: "לקחנו" פה את חברי ועדת החינוך והתרבות מכל קשת הדעות – ימין, שמאל, דתיים, חילוניים וחרדים.

זבולון אורלב: החוק עבר בהסכמת הממשלה.

זבולון אורלב: אני יודע שהיתה התנגדות של רשות השידור, אבל השר הממונה, דוקטור רענן כהן, השיב מהמקום ותמך בהצעת-החוק.

זבולון אורלב: אם אינני טועה, זאת היתה הנמקה מהמקום, וזה עבר בהסכמת הממשלה.

זבולון אורלב: אחרי ההצבעה הוא גם נתן לי את המסמך שרשות השידור הגישה, ואני מודה שלא קראתי אותו, כי הוא נמסר לי אחרי ההצבעה.

זבולון אורלב: אנשי רשות השידור נמצאים פה, אז נשמע את דעתם ואת דעת משרד המשפטים.

מרסיה צוגמן: אני רוצה להסביר לכם למה רשות השידור מתנגדת למחיקת הסעיף הזה בחוק.

מרסיה צוגמן: הסעיף הזה חוקק לפני כתשע שנים, בשנת 1994.

מרסיה צוגמן: בעקבות דו"ח מבקר המדינה וגם בעקבות הערה של בג"צ בעניין התקשרות שהיתה לרשות השידור עם החברה שאז נתנה שירותי פרסומת לרשות השידור – זאת לא היתה החברה הנוכחית, אלא חברה אחרת – בית-המשפט אמר שזה לא תקין שתהיה התקשרות כה ממושכת עם אותו גוף שמטפל בזיכיון של שידורי פרסומת.

גיורא ארדניסט: חשוב לציין, שהוא גם לא זכה במכרז.

מרסיה צוגמן: בעקבות זה, גם נוסף הסעיף שקובע שצריכים לערוך מכרז למתן זיכיון לגוף חיצוני לעניין של שידורי פרסומת, וגם נוסף הסעיף הזה שמגביל את תקופת ההתקשרות ל-10 שנים.

מרסיה צוגמן: ידוע שזכות לפרסם בכלי תקשורת המוניים מוגבלת לזכות חופש הביטוי של גוף מסחרי.

מרסיה צוגמן: זה משאב לאומי ציבורי, שאי אפשר לתת אותו לגוף אחד לתקופה כה ממושכת בלי הגבלה.

דוד אדמון: אני לא מבין למה אי אפשר.

זבולון אורלב: אני רוצה לחזור לעניין הבג"צ שאת נתלית בו וגם לעניין מבקר המדינה.

זבולון אורלב: אני מבין שהבג"צ הזה התייחס למישהו שלא נבחר בדרך של מכרז.

מרסיה צוגמן: כן, זה היה בג"צ שהגישה חברת דפי זהב.

זבולון אורלב: אני רק שאלתי שאלה מאד פשוטה, אז למה אי אפשר לענות תשובה פשוטה?

זבולון אורלב: האם יש לך במקרה את הבג"צ?

זבולון אורלב: כי הייתי רוצה לקרוא אותו.

מרסיה צוגמן: כן.

זבולון אורלב: כשהוא דיבר על עניין ההתקשרות - אני לא מגביל אותך בחוק לאיזו תקופה את תתקשרי – התקשרות זה חוזה על-פי מכרז.

זבולון אורלב: תתקשרי כל פעם לחודש ותעשי מכרז כל חודש.

זבולון אורלב: מה שאומר הבג"צ זה, שזה בלתי אפשרי שייחתם חוזה עם אדם לתקופה של 50 שנה, ואני תומך בגישה הזאת.

זבולון אורלב: אני תומך בגישה, שהתקשרות פירושו של דבר שאנחנו מחויבים אחד לשני לתקופה ארוכה.

זבולון אורלב: אני תומך בגישת הבג"צ, כי יכול להיות שחמש שנים זה גם תקופה ארוכה, אבל היא לא בחוק.

זבולון אורלב: תעשו מכרז אחת לשנתיים – אני לא אומר לכם לא, ואני חושב שזה הגיוני, אבל אני לא נכנס להגיון של רשות השידור כרגע.

מרסיה צוגמן: על מה בוחנים בפועל את ההצעות של המכרז?

מרסיה צוגמן: בטח גם על סמך הכישורים של החברה, על סמך הניסיון של החברה, ובעיקר על סמך המחיר שרשות השידור תקבל.

זבולון אורלב: זה העיקר.

מרסיה צוגמן: בטוח שלחברה הזאת יש כבר תשתית ושהיא גם מכירה את העבודה, ושהמחיר שהיא תציע יהיה המחיר הכי נמוך.

זבולון אורלב: מה ההבדל בין זה לבין קבלן הניקיון של רשות השידור?

זבולון אורלב: אותם טיעונים אפשר להשמיע לגבי קבלן הניקיון.

זבולון אורלב: הוא כבר מכיר, הוא כבר יודע, אז למה לו מותר כל שנה לגשת מחדש למכרז?

מרסיה צוגמן: קבלן ניקיון לא מתעסק עם זכות חופש הביטוי של מפרסם.

זבולון אורלב: איזו שליטה יש לקבלן בזכות הביטוי?

מרסיה צוגמן: אני לא מדברת על קבלן הניקיון.

מרסיה צוגמן: החברה הזאת שזוכה היא המסנן הראשוני בין מי שרוצה לפרסם לבין רשות השידור.

זבולון אורלב: מה פירוש מסנן ראשוני?

מרסיה צוגמן: אם אתה רוצה לפרסם, אתה פונה לחברה.

זבולון אורלב: האם הוא רשאי על-פי החוזה לפסול?

מרסיה צוגמן: הוא לא רשאי, אבל.

מרסיה צוגמן: ..

זבולון אורלב: הפרוטוקול לא רואה את הבעת פניך, ולכן אני רוצה לסחוט ממך את המילים.

מרסיה צוגמן: יש מצב טבעי אנושי, שאחרי תקופה ממושכת שבה שני גופים עובדים ביחד, הגבולות מטשטשים, ואנשי רשות השידור כבר מפסיקים לבקר את הגוף.

זבולון אורלב: למה זה לא יכול להיות שיקול של ועדת המכרזים?

זבולון אורלב: למה את רוצה למנוע ממנו לגשת למכרז?

מרסיה צוגמן: ועדת המכרזים לא יכולה למנוע ממנו לגשת למכרז.

זבולון אורלב: אני רוצה לחזור על שאלתי.

זבולון אורלב: נאמר שהחוק יתקבל, ולא תהיה מניעה למי שפעל 10 שנים לגשת למכרז, והוא ייגש למכרז – מי מונע מוועדת המכרזים, על-פי השיקולים שלה, להחליט איזו חברה לבחור, ולהגיד שחברה כזאת, אולי ליבה גס בעניין הזה ואולי קרו איתה מקרים לא נעימים?

זבולון אורלב: אולי זאת תהיה השתלטות על זכות הדיבור.

זבולון אורלב: תעמידו את זה למבחן, אבל למה אתם רוצים שהמחוקק ימנע חופש עיסוק וימנע זכות בסיסית זאת של אדם?

מרסיה צוגמן: לדעתי, הוא לא מונע את חופש העיסוק, כי החברה הנוכחית יכולה להמשיך להיות מועסקת בכל מקום אחר, רק לא ברשות השידור.

זבולון אורלב: חוק המכרזים שמחייב עריכת מכרזים, עוסק במכרזים בכל תחומי החיים של מדינת-ישראל.

זבולון אורלב: אני ביקשתי לבדוק, האם יש איזשהו תחום מבין התחומים הכי רגישים של מדינת-ישראל שיש בו איזושהי מגבלה בחוק, שאומרת שאדם שזכה פעם במכרז, לא יכול לגשת אליו בפעם השנייה.

זבולון אורלב: אני מדבר על תחומים, כולל תחומי ביטחון – את תחום החינוך אני מכיר היטב – ואני גם ביררתי לגבי משרד העבודה והרווחה, והבנתי שאנשים לא מכירים כאלה חוקים, כלומר: אי אפשר להגיד שזאת נורמה בחוק.

זבולון אורלב: להפך, חוק חופש העיסוק וחוק המכרזים אמר שזאת השיטה, למה להגביל אדם?

זבולון אורלב: מכיוון שאני יותר מבוגר ממך, גברת צוגמן, ההיסטוריה לדעתי היא קצת שונה.

זבולון אורלב: לפני 10 שנים לא היו חברות פרסום כאלה, והפרסום בטלוויזיה לא דמה לפרסום היום ולעוצמה האדירה שלו, ולכן אולי היה חשש שחברה כזאת צוברת הרבה כוח.

זבולון אורלב: אם תחשבי על הפרסומות בערוץ השני היום, או בתחנות הרדיו האזוריות, תראי שכל שוק הפרסום בתקשורת התפתח לממדי ענק.

יהודה גלעד: אני רוצה אולי קצת להגן על נציגת רשות השידור.

יהודה גלעד: אני מבקש לשאול כדי להבין, האם יש חשש שוועדת המכרזים לא תוכל לחשוף איזה שהם דברים שקיימים בין רשות השידור לבין הגוף הזה, ולכן היא לא תוכל להצביע על משהו שפוסל את הגוף הזה.

יהודה גלעד: האם יש חשש שנוצרו איזה שהם קשרים, שהיא לא תוכל לחשוף, ולכן על פניו היא תאמר: זאת ההצעה הזולה ביותר?

מרסיה צוגמן: בטח.

יהודה גלעד: מה יכול להיות הדבר הזה שוועדת המכרזים לא יכולה לעלות עליו?

יהודה גלעד: הרי היושב-ראש שאל אותך שאלה.

יהודה גלעד: לכאורה, אם יש פגם באותה חברה שנתנה שירותים במשך 10 שנים, ועדת המכרזים תחשוף אותו ותגלה אותו.

יהודה גלעד: מה יכול להיות אותו פגם שוועדת המכרזים לא תעלה עליו, ושבגללו אתם חוששים ומבקשים למנוע מהחברה את האפשרות לגשת למכרז פעם שנייה?

מרסיה צוגמן: אני לא יכולה לנחש, אבל אני רוצה למנוע מצב כזה.

זבולון אורלב: אבל מה שאת אומרת נכון לגבי כל מכרז.

אברהם פירחי: על שפ"מ הם יודעים יותר מאשר על כל גוף אנונימי.

זבולון אורלב: הרי אנחנו עוסקים במכרזים לפי חוק המכרזים בכל השירות הציבורי, ומטבע הדברים אנחנו עוסקים גם בנושאים הרגישים ביותר במדינת-ישראל.

זבולון אורלב: אני פשוט לא קולט, למה החשש הזה לא קיים באותם תחומים.

מרסיה צוגמן: אולי בגלל שלרשות השידור כבר פעמיים ניתן דו"ח של מבקר המדינה, שאמר שרשות הדיבור תלויה בחברה שנותנת שירותים.

זבולון אורלב: אבל יש מכרז.

זבולון אורלב: את מצטטת מבקר מדינה ובג"צ בתקופה שהחברה - -

מרסיה צוגמן: לא, בתקופה הנוכחית.

מרסיה צוגמן: דו"ח מבקר המדינה האחרון, 52א', בדק את ההתקשרות בין רשות השידור לבין שפ"מ, ונאמר שם שרשות השידור תלויה בחברה.

גיורא ארדניסט: הוא קבע שהרשות צריכה לפקח יותר על החברה, אז תפקחו.

מרסיה צוגמן: הוא קבע שלרשות השידור אין כלים לפקח היטב על החברה.

זבולון אורלב: אם עכשיו תיבחר חברה אחרת, מה ישתנה?

מרסיה צוגמן: תקופה ממושכת הגורמים האנושיים - -

זבולון אורלב: אז אל תבחרו בהם במכרז, אבל לא לתת להם לגשת למכרז?

אתי בנדלר: לא, אי אפשר שלא לבחור בהם, אם אין שום עילה שלא לבחור בהם, ואם ההצעה שלהם תהיה הכדאית ביותר מבחינת רשות השידור.

זבולון אורלב: לא, אם היא אומרת שהם לא יכולים להשתלט עליהם, שלא יבחרו בהם.

אתי בנדלר: היא לא אומרת את זה, היא אומרת שהם לא יודעים לבדוק.

זבולון אורלב: אם זה מה שאת אומרת, אני הבנתי אותך עכשיו.

זבולון אורלב: יש לי שאלה – האם מותר לי לשאול איפה נידונה ואיפה גובשה העמדה שאת כרגע מציגה?

מרסיה צוגמן: בוועד המנהל של רשות השידור.

זבולון אורלב: האם נציגי משרד המשפטים נמצאים פה?

זבולון אורלב: רשומות פה דידי לחמן מסר ונוגה רובינשטיין שהיתה פה היום בבוקר, אך הן לא הגיעו לישיבה.

זבולון אורלב: אני גם רוצה לומר לפרוטוקול שמשרד התקשורת הוזמן ולא הגיע.

מרים זיסו: ארגון המפרסמים תומך בשינוי של החוק.

זבולון אורלב: מה עמדת האיגוד הישראלי לפרסום?

יורם דרורי: אנחנו תומכים חד-משמעית במתן האפשרות לתת להם לגשת למכרז.

זבולון אורלב: למרות שזה עלול לפגוע בכם?

יורם דרורי: זה לא יפגע בנו.

זבולון אורלב: האם אתם מבינים מה שקורה פה?

זבולון אורלב: איגוד המפרסמים, שההגיון אומר שהוא לא צריך לאפשר להם לגשת שוב למכרז, כדי שמפרסמים אחרים יוכלו לגשת למכרז, אומר שהוא תומך בחופש העיסוק, ואומר שיש לאפשר להם גם כן לגשת למכרז.

יורם דרורי: גם אנחנו תומכים בחופש העיסוק.

יורם דרורי: אנחנו חושבים שהם צריכים להיות ברי תחרות ולגשת למכרז, אין שום דרך הגיונית למנוע את זה מהם.

יורם דרורי: כל הטיעונים ששמעתי מהנציגה המשפטית של רשות השידור, כדי לא להביך אותה, לא אגיד מה דעתי עליהם.

זבולון אורלב: דוד אדמון, נשיא חטיבת ישראל באיגוד הבינלאומי לפרסום.

דוד אדמון: במקרה הספציפי הזה, אני גם מוכן לקרוא לעצמי המשנה ליושב-ראש רשות השידור לשעבר.

דוד אדמון: הנושא הזה עלה לדיון ברשות השידור בשנות ה-80, וגם אז כמי שבא מהמגזר הפרטי, מאד הופתעתי לגלות שעדיין יש ברשות השידור גורם שפועל ללא מכרז.

דוד אדמון: עשיתי אז את כל הצעדים כדי שגם הקטע הזה יעבור למכרז.

דוד אדמון: אף פעם לא העלינו על הדעת, שיש צורך להגביל מישהו.

דוד אדמון: כמו שאי אפשר להגביל קבלן שמתמודד על עבודה, בגלל שהוא כבר בנה לרשות השידור מבנה מסוים.

דוד אדמון: אני מאד מתפלא, שרק עכשיו הנושא הזה עלה, כי מישהו עוד יכול היה להיתלות בחוק כזה לגבי נושאים אחרים, ואני לא רוצה לתת לאף אחד רעיונות, כך שטוב שהעליתם את זה כרגע.

דוד אדמון: אין ספק שהיום העלית את כל הנימוקים האפשריים לשאלה למה צריך לשנות היום את החוק, כאשר אנחנו יודעים שיש כל-כך הרבה ערוצים וכל-כך הרבה גורמים לא רק ברדיו.

דוד אדמון: פעם היתה רק תחנה אחת, והיום יש הרבה מאד תחנות: גם טלוויזיה וגם שלטי חוצות, והמון חברות מדיה, שכל אחת מהן יכולה עם הידע שלה, עם הניסיון שלה ועם האמצעים הכספיים שעומדים לרשותה, להשתתף במכרז.

דוד אדמון: לא יעלה על הדעת, שדווקא חברה שעבדה כבר לא תוכל להשתתף יותר במכרז.

דוד אדמון: אני באתי לכאן באופן מיוחד, כדי לתמוך בהצעת-החוק שלך.

זבולון אורלב: מה עמדת האגודה לזכות הציבור לדעת?

הילה רפפורט: עמדתנו כעמדת הוועדה.

זבולון אורלב: כעמדת מציע החוק, כי הוועדה עוד לא אמרה את דעתה.

אברהם פירחי: עוד מעט אבקש מהיועץ המשפטי שלנו, עורך-דין ארדניסט, להתייחס לצד של חופש העיסוק, אבל רציתי להגיד משהו מתחושתי האישית על כל הדיון הזה.

אברהם פירחי: זאת השנה התשיעית שאנחנו עובדים עבור רשות השידור.

אברהם פירחי: בשמונה השנים הראשונות של עבודתנו הגדלנו את ההכנסות מפרסומות ברדיו מ-73 מיליון שקל בשנה - -

זבולון אורלב: זה לא שיקול עבורנו.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך, שזה לא שיקול בחקיקה.

זבולון אורלב: אם אתם חברה טובה או לא, את זה תחליט ועדת המכרזים.

אברהם פירחי: השאלה שלי היא האם מגיע לנו עונש על כך שהצטיינו בתפקידנו.

זבולון אורלב: אני חושב שאין לזה קשר לטיב עבודתכם.

זבולון אורלב: יש פה דבר שהוא מאד עקרוני בספר החוקים של מדינת-ישראל, שקשור לניהול ציבורי ולאתיקה ממשלית.

זבולון אורלב: זה לא חשוב, כי אתם יכולים להיות טובים או לא.

זבולון אורלב: נדמה לי שזאת פעם ראשונה שאנחנו מתראים, ואני גם לא יודע מי הם יתר הבעלים, זה לא עניין של בעלים.

אברהם פירחי: רציתי גם להתייחס לעניין של מבקר המדינה.

אברהם פירחי: מבקר המדינה, שעורכת-הדין מרסיה צוגמן ציינה קודם, התייחס לכך שלרשות השידור אין מספיק כלים כדי לבקר את הפעילות שלה מול הזכיין, ואם מדובר בנו, או במישהו אחר מחר, זה אותו דבר מהבחינה הזאת.

אברהם פירחי: יתרה מזה, שוחחתי לפני כשלושה שבועות עם מנכ"ל רשות השידור, יוסף בראל, ורק אתמול שוחחתי עם מנהל הרדיו, אמנון נדב.

אברהם פירחי: שניהם אמרו לי באופן חד-משמעי שהם תומכים בכך שתהיה לנו אפשרות להתמודד במכרז הבא.

זבולון אורלב: לכן שאלתי את עורכת-הדין צוגמן בזהירות איפה גובשה העמדה, והיא ענתה לי שבוועד המנהל.

זבולון אורלב: היא לא דיברה על המנכ"ל.

זבולון אורלב: אני לא אחשוף את שיחותיי עם המנכ"ל ולא עם מנהל "קול ישראל", ולכן היא אמרה את מה שהיא אמרה.

אברהם פירחי: אני רק רוצה לציין את זה, כי אני חושב שזה גם רלוונטי, כי לא מדובר באנשים זוטרים, והדבר הזה גם בטח ניתן לבדיקה.

אברהם פירחי: גם מנכ"ל רשות השידור וגם מנהל הרדיו אמרו שהם תומכים בכך שהם יתמודדו במכרז.

אברהם פירחי: הם לא הבטיחו לי שהם יתמכו בבחירה שלנו, או שיהיו לנו איזה שהן נקודות זכות, פרט לכך שהם יבחנו זאת באותו מועד שבו ייערך המכרז.

מרסיה צוגמן: יצוין שהוועד המנהל נותן הנחיות למנכ"ל.

זבולון אורלב: נכון, אבל זה עדיין לא מבטל את דעתו של מנכ"ל.

זבולון אורלב: ועד מנהל הוא ועד מנהל, מנכ"ל הוא מנכ"ל.

זבולון אורלב: הוועד המנהל לא בוחר את המנכ"ל, אלא הממשלה ממנה את המנכ"ל, וכנראה שיש בזה הגיון – כדי לשמור על עצמאותו.

זבולון אורלב: הוא גם העורך הראשי, ולא הוועד המנהל הוא העורך הראשי.

זבולון אורלב: ועדת החינוך והתרבות מכירה את הדקויות האלה, ולכן אם מישהו אומר את דעתו של מנכ"ל רשות השידור, יש לזה בכל זאת איזושהי משמעות.

גיורא ארדניסט: אני קודם כל מסכים במאה אחוז עם מה שאמר כבוד היושב-ראש על כך שהחקיקה התבצעה בימים אחרים לגמרי, זאת אומרת: כשהוסף סעיף 25א לחוק רשות השידור, זאת היתה תקופה שזה היה מעין מונופול, ואז אולי בדוחק ניתן היה להצדיק את אותו סעיף.

גיורא ארדניסט: גם לא היה אז חוק יסוד: חופש העיסוק.

גיורא ארדניסט: הגברת מרסיה צוגמן דיברה על חופש הביטוי ועל ההשפעה על השיח הציבורי.

גיורא ארדניסט: לזכיין אין שום השפעה על התוכן שמשודר ברדיו.

גיורא ארדניסט: מקרה אחד ויחיד שאני מכיר אותו, שבו לא הזכיין, אלא רשות השידור ניסתה להתנגד לתוכן של פרסום זה "לך תצטיין".

גיורא ארדניסט: אנחנו היינו העותרים, וייצגנו את "קידום" באותו בג"צ.

גיורא ארדניסט: פסלו את פרסומת "קידום – לך תצטיין", משום שהיא מזכירה ביטוי עממי גס.

גיורא ארדניסט: בג"צ אמר: זה לא עניינכם, אתם לא ממונים על הטעם הטוב.

גיורא ארדניסט: נדמה לי שסעיף 25א כיום כפי שהוא, לא משרת כל תכלית ראויה, ונדמה לי שאנחנו עוד לא שמענו שום תשובה מניחה את הדעת מה זה נועד לעשות, וכפי ששאל בצדק היושב-ראש, במה שונה הזכיין מקבלנים אחרים.

גיורא ארדניסט: כל מה שאנחנו מבקשים זה הזדמנות הוגנת לבוא ולהתחרות שוב בתנאים שווים.

גיורא ארדניסט: מה התכלית הראויה שהאיסור משרת?

זבולון אורלב: מה זאת אומרת "לא רק שאנחנו לא מאריכים לך", למה שיאריכו?

גיורא ארדניסט: אני אומר שזה הרבה יותר חמור מזה.

גיורא ארדניסט: אם היו אומרים שתקופת המכרז לא תוכל לעלות על חמש שנים, כמו שהחוק אומר, ניחא, אבל באים ואומרים: בתום תקופת המכרז, את לא יכולה להתמודד.

גיורא ארדניסט: זאת פגיעה בלתי מידתית לחלוטין בחופש העיסוק.

גיורא ארדניסט: אם נחזור לענייני ברזיל, נדמה לי שעל סעיף 25א היום כנוסחו עם אותה מגבלה של 10 שנים, גם רונאלדו לא יוכל להגן בבג"צ.

אתי בנדלר: אני אקדים ואומר, שאני חושבת שבנסיבות הקיימות היום, לעומת הנסיבות שהיו קיימות בעת הוספת סעיף 25א לחוק רשות השידור, מוצדק לבטל את סעיף (א) פסקה (3), כמוצע בהצעת-החוק, אבל אני בכל זאת רוצה אולי להסביר ולסייע מעט לחברתי שנשארה כאן בדעת מיעוט, לא בתוצאה, אלא לגבי מה שהניע את הדברים.

אתי בנדלר: נקודה נוספת שיש לזכור – ואולי היא החשובה לענייננו – אומרת שבזיכיון על-פי הסעיף הזה, יש כוח להקצות את משבצות הפרסומת על-פי שיקול דעתו של הזכיין במכרז, אם זה עדיין לא השתנה.

אתי בנדלר: אני מצטטת מתוך דבריו של השופט תיאודור אור בערעור אזרחי שידורי פרסומת מאוחדים בע"מ נגד רשות השידור בעניינה של תמי מוזס.

אתי בנדלר: עם זאת, מבחינה משפטית, אני חושבת שהנסיבות השתנו, על רקע חוק יסוד: חופש העיסוק ועל רקע ריבוי - לא כל-כך משמעותי, אבל ריבוי - אמצעים שיכולים לפרסם במדיה של התקשורת הטלוויזיונית דווקא, ולכן אני חושבת שאכן ראוי לבטל את ההגבלה על יכולת ההתמודדות של מי שהיה זוכה בעבר במכרז ועשה את הפעולות האלה.

גיורא ארדניסט: כך זה נעשה.

גיורא ארדניסט: גם היום המכרז הוא לא לחמש שנים, אלא הוא מתחדש לתקופות.

גיורא ארדניסט: כל שנה הוא מוארך.

דוד אדמון: הוא מוארך עד חמש שנים, ואז חייבים לעשות מכרז.

אתי בנדלר: אז סימן שהם מרוצים, או שהם לא יודעים שהם צריכים להיות לא מרוצים, כי אין להם דרך לעשות בקרה.

אתי בנדלר: אותם טיעונים הרי ייטענו לגבי כל זוכה במכרז.

זבולון אורלב: ברגע שבאים המתחרים הפוטנציאליים שלהם, ואומרים שהם חושבים שההגבלה של 10 שנים היא לא ראויה, אני חושב שזאת העדות לתחרות העסקית הכי טובה שיש.

אתי בנדלר: אני אומרת לך שלי מבחינה משפטית אין שום בעיה עם הצעת-החוק.

זבולון אורלב: אני מעלה את החוק להצבעה לקריאה ראשונה, על-פי הנוסח המונח לפנינו.

אתי בנדלר: אין שום בעיה בנוסח.

זבולון אורלב: אין צורך לקרוא אותו ואין צורך לתקן אותו.

אתי בנדלר: זה סעיף אחד, והוא לדעתי מדויק.

אתי בנדלר: אין אתו שום בעיה.

אתי בנדלר: אני מניחה, שלדעת המציע אין עלות להצעת-החוק.

זבולון אורלב: אין עלות להצעת-החוק.

זבולון אורלב: אני מעלה את החוק להצבעה, מי בעד?

זבולון אורלב: מי נגד?

זבולון אורלב: בעד – 1

זבולון אורלב: נמנעים – אין

זבולון אורלב: אני קובע שהחוק אושר פה אחד.