ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 473, 2002-06-05 10:00

זבולון אורלב: אני פותח את ישיבת הוועדה בעניין הכוונה לסגור את בית הספר "ורדים" לחינוך מיוחד ביפו.

זבולון אורלב: הדיון הזה מתקיים על פי בקשתו של חבר-הכנסת מוחמד כנעאן, שביקש וקיבל אישור לדיון מהיר בוועדת החינוך.

זבולון אורלב: לא יכולנו לקיים את הדיון טרם הפגרה ובהסכמת חבר-הכנסת מוחמד כנעאן נדחה הדיון להיום.

זבולון אורלב: נמצא אתנו מפקח מחוז תל-אביב שמואל גרוס, מנהל אגף החינוך בעיריית תל-אביב מר אילן לייבה.

זבולון אורלב: כמו כן הוזמנו מנהל בית הספר "ורדים, המורים ויו"ר ועד ההורים.

זבולון אורלב: חבר-הכנסת מוחמד כנעאן, בבקשה.

מוחמד כנעאן: אדוני היושב-ראש, אני מצטער מאוד להגיד שהנושא הזה התחיל להיות נוהל ומנהג במשרד החינוך ובעיריית תל-אביב.

מוחמד כנעאן: לפני שנתיים הם סגרו את בית ספר עמל ביפו בטענות שונות.

מוחמד כנעאן: כאן טוענים שאין מספר ילדים מספיק, ואני יודע שיש חמש כיתות בבית ספר "ורדים" לפי הנתונים שיש בידי.

מוחמד כנעאן: דיברתי עם מספר מורים שם, דיברתי עם הורים, דיברתי עם נציגי התושבים.

מוחמד כנעאן: אני יודע שיש מחלוקת בנושא הזה.

מוחמד כנעאן: ועדות ההשמה לא מעבירות בכוונה לבית הספר הזה ילדים מאזור יפו על מנת לייבש אותו ולסגור אותו.

מוחמד כנעאן: באותו זמן הוכרז על פתיחת בית ספר לחינוך מיוחד בלוד בן ארבע כיתות.

מוחמד כנעאן: לכן, אינני מבין.

מוחמד כנעאן: מצד אחד, מכריזים על פתיחת בית ספר לחינוך מיוחד בלוד עם פחות כיתות; מצד שני, כאן מכריזים על כוונה לסגור את בית ספר "ורדים" בטענות שהן לדעתי לא מקצועיות, לא חינוכיות, אלא טענות שאין להן שום קשר למערכת החינוך.

מוחמד כנעאן: עם כל הכבוד למפקח המחוז, שאני מעריך אותו ונפגשנו קודם לכן בנושא יפו.

מוחמד כנעאן: אם יש טענה כלפי מנהל בית הספר או כלפי מורה מסויים, שלמשרד יהיה אומץ ויחליף את המנהל.

מוחמד כנעאן: אני לא בא להגן על המנהל או על המורה, אני מגן על הילדים.

מוחמד כנעאן: אם המשרד חושב שהמנהל לא בסדר, שיחליפו אותו.

מוחמד כנעאן: אני לא מיניתי אותו.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש שהוועדה תקבל החלטה לאפשר לבית הספר להמשיך לפעול, לטפח אותו ולהעביר אליו ילדים.

מוחמד כנעאן: ועדות ההשמה השונות קבעו שיש מספר רב של ילדים.

מוחמד כנעאן: אני יודע שבחינוך הרגיל יש כיתות מיוחדות לחינוך המיוחד.

מוחמד כנעאן: אני מודע לזה שיש כיתה מתקדמת וכיתה טיפולית.

מוחמד כנעאן: אמנם היום כל הכיתות בחינוך הרגיל הן כיתות מתקדמות.

מוחמד כנעאן: אני לא קבעתי מלכתחילה שצריך להיות בית ספר לחינוך מיוחד.

מוחמד כנעאן: אבל אם זה נקבע, צריך להמשיך להפעיל אותו ולא לסגור אותו היום ומחר להקים מסגרת אחרת באותו מקום.

מוחמד כנעאן: אין לי אמונה בנציגי העירייה, כי לאנשים שמפקחים שם, שממונים על מערכת החינוך הערבי ביפו, אין שום מושג על המנטליות ועל התרבות הערבית והם מחליטים לא לפי המציאות בשטח.

מוחמד כנעאן: על כן, אדוני היושב-ראש, הגעתי למסקנה שהכוונות הן לא כוונות חינוכיות.

מוחמד כנעאן: שוב אני אומר, אם הנושא קשור במנהל או במורה מסוים, יש אלטרנטיבות שונות והמשרד יודע איך לסדר את זה.

מוחמד כנעאן: היו דברים מעולם, שמנהל הועבר ממקום למקום, שמורה הועבר ממקום למקום אם הוא לא מתאים למסגרת.

מוחמד כנעאן: כמי שעסק בתחום הזה בפועל וכמי שמכיר את מערכת החינוך המיוחד מקרוב, אני אומר שאין שום הצדקה, לא לעירייה ולא למשרד, לסגור את בית הספר הזה.

מוחמד כנעאן: בשנה שעברה כשרצו להיפטר מהמנהל אמרו שרוצים לסגור את בית ספר עמל ולעשות מסגרת אחרת.

מוחמד כנעאן: הכל סיפורי סבתא.

מוחמד כנעאן: בפועל יש היום בבית ספר עמל מסגרת אחרת ושם אחר אבל התוכן הוא אותו תוכן.

מוחמד כנעאן: חשוב לקחת את הנושא הזה בצורה עניינית.

מוחמד כנעאן: שוב אני אומר, לא יתכן לסגור כאן בית ספר לחינוך מיוחד ולפתוח אותו במקום אחר.

מוחמד כנעאן: אין שום הצדקה לכך.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: שמואל גרוס, בבקשה.

שמואל גרוס: ברשות

שמואל גרוס: כם, אני מבקש להגיב בקצרה על הדברים של חבר-הכנסת כנעאן ולהתייחס לדברים כי הכנתי שיעורי בית.

שמואל גרוס: נכנס ליפו, על פי החלטת הוועדה לפני ארבע-חמש שנים, מה שלא היה מקובל בכל הארץ, חל מהפך עצום.

שמואל גרוס: נכון להיום, חבר-הכנסת כנעאן, נפתחו שלושה בתי ספר חדשים לגמרי ביפו הערבית.

שמואל גרוס: בית הספר עמל נסגר מחוסר תלמידים ונפתח במקומו בית ספר מקיף עם מנהל ערבי כמובן, אחת ההצלחות המדהימות שלנו.

שמואל גרוס: בית ספר "ורדים" כבר כמה שנים נמצא בשאלת סגירה עקב שני נתוני בסיס.

שמואל גרוס: אחד, רשומים כשלושים תלמידים, מתוכם שמונה ילדי חוץ, עשרים ושניים ילדי תל-אביב.

שמואל גרוס: בכל הביקורים שעשינו, כולל האחרונה שלשום, ביקורי פתע, תמיד לא היו התלמידים מכל מיני סיבות.

שמואל גרוס: נומינלית יש שלושים תלמידים, פיזית אף פעם לא היה המספר הזה.

זבולון אורלב: שאלת הבהרה.

זבולון אורלב: הרי ועדת השמה לא קובעת בית ספר מסוים.

זבולון אורלב: ועדת השמה קובעת את הזכאות ולאחר מכן מישהו בעירייה משבץ.

זבולון אורלב: אומר חבר-הכנסת כנעאן שמישהו בעירייה לא משבץ תלמידים שזכאים לחינוך מיוחד בבית ספר "ורדים".

שמואל גרוס: על זה אני מבקש להגיב.

שמואל גרוס: הורה אחד שיבקש לעבור לחינוך המיוחד של המגזר הערבי ביפו ולא למגזר היהודי, יקבל מונית מפתח הבית עד בית הספר.

שמואל גרוס: מה לעשות ויש הצבעה ברגליים של הורים.

שמואל גרוס: אנחנו מבקשים מהם לעבור לבית ספר "ורדים" כי זה בית ספר ערבי עם מנטליות ערבית ותרבות ערבית שחשובה לנו.

שמואל גרוס: לכן הוקם בית הספר החדש עכשיו בחינוך הרגיל כדי לתת מענה למנטליות הערבית ולתרבות הערבית.

שמואל גרוס: יש הבעת אי-אמון של האוכלוסיה.

זבולון אורלב: לטענתך, ההורים הערבים מעדיפים לשלוח את ילדיהם לחינוך המיוחד היהודי?

שמואל גרוס: כן.

שמואל גרוס: יש לנו בית ספר יהודי מסוים שמספר התלמידים הערבים בו עולה על סך תלמידי בית הספר "ורדים".

אילן לייבה: יש ביפו בית ספר נווה שאנן לבעיות התנהגות.

אילן לייבה: יש בו 17 תלמידים ערביים.

אילן לייבה: יש בית ספר תקומה עם 28 תלמידים ערביים מתוך כ-80, שאלה ילדים גבוליים.

אילן לייבה: יש בית ספר אנוך עם קבוצה גדולה נוספת, שהוא בית ספר לפיגור קל-בינוני.

זבולון אורלב: אתם אומרים שאין תלמידים כיוון שהציבור הערבי מעדיף במפורש ובמוצהר לשלב את הילדים שלהם בחינוך מיוחד מעורב ולא בחינוך מיוחד של המגזר הערבי.

שמואל גרוס: יש עוד בעיה.

שמואל גרוס: בשל הגודל של בית הספר, שהוא קטן, הוא רב-בעייתי בחינוך המיוחד.

שמואל גרוס: כלומר, יש בו מקבץ של לקויות, אם זה הפרעות התנהגות, אם זה הפרעות מוטוריות.

שמואל גרוס: בגלל שהדברים הללו התקבצו בבית ספר קטן, אין אפשרות לתת מענה מקצועי לילדים כל כך מעטים ברב-בעייתיות.

שמואל גרוס: לכן הורה אומר: אני מעדיף לשלוח את הילד שלי לנווה שאנן, שהוא ממוקד לבעיות התנהגות ולא לבית ספר שבו יש גם זה וגם זה, כי מיעוט תלמידים הוא מיעוט מורים ואפשרויות בכלל.

שמואל גרוס: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא שבית הספר בלוד הוא בית ספר צומח.

שמואל גרוס: אנחנו פתחנו בבית הספר אל-אזרה שתי כיתות, היום יש כבר ארבע, כי הוא צומח.

שמואל גרוס: בית ספר "ורדים" הוא במגמת הצטמקות וירידה.

שמואל גרוס: זה לא מצדיק את קיומו של בית הספר, בפרט ששמונה תלמידים הם מבחוץ.

שמואל גרוס: הנקודה האחרונה והיא המדהימה וקשה לי.

שמואל גרוס: מבדיקת תיקי התלמידים נמצאו שמונה תלמידים שוועדת ההשמה החליטה שהם צריכים להיות בחינוך רגיל על פי החוק, אלא שבוועדת ערר ההורים העדיפו שילדיהם יקבלו את החינוך בבית ספר "ורדים" ואני לא יודע למה, ולא בבית ספר רגיל.

שמואל גרוס: זאת אומרת, אני היום על פי חוק עובר על חטא.

זבולון אורלב: למה ועדת ערר אישרה?

שמואל גרוס: כי ההורים לחצו.

זבולון אורלב: אתה לא עובר על שום חטא.

זבולון אורלב: אין בעיה להראות לחבר-הכנסת מוחמד כנעאן את התיקים האלה.

שמואל גרוס: ודאי.

מוחמד כנעאן: כמה ילדים ועדת השמה קבעה שהם צריכים להיות בחינוך המיוחד ועדיין אין להם מסגרת, לא הוכנסו לשום מסגרת שדיברת עליה כל כך יפה?

מוחמד כנעאן: אני שוב חוזר וטוען, אתם רוצים לייבש את בית הספר "ורדים" בכוונה תחילה, כמו שעשיתם זאת בבית ספר עמל.

מוחמד כנעאן: אני אומר את זה חד וחלק.

שמואל גרוס: זכותך לומר זאת, רק שלא תוכל להודות שבמקום עמל קרה משהו יותר טוב.

שמואל גרוס: ועדת היגוי של יפו מורכבת כולה מתושבי יפו החוקיים.

שמואל גרוס: ועדת ההיגוי יושבת פעם בחודש אתי ופעם בשלושה חודשים עם מנהלת המחוז.

שמואל גרוס: היא מורכבת מנציגי הרשות המקומית, משרד החינוך, יושבי-ראש ועדי ההורים ונציגי הציבור של המגזר הערבי בעירייה, פורום של כ-25 איש.

שמואל גרוס: היא אישרה אתמול פה אחד את סגירת בית ספר "ורדים".

שמואל גרוס: המועצה האיסלמית ביפו אישרה את סגירת בית ספר "ורדים" בתפיסה הפדגוגית שלה, כשאני אומר בפירוש, לכל ילד יש פתרון, לכל מורה יימצא פתרון.

מוחמד כנעאן: אותם אנשי חינוך שדיברת עליהם לא סובלים שמנהל בית ספר "ורדים" הוא מטירה ולא מיפו.

מוחמד כנעאן: לכן הם רוצים לסגור את בית הספר.

מוחמד כנעאן: אותם מנהלים לא רוצים לשתף פעולה כי הם רוצים לקחת כמה ילדים מאותו בית ספר למסגרות שלהם על מנת להוסיף עוד כיתה, עוד תקנים, עוד מורים ועוד שעות ניהול.

מוחמד כנעאן: זו הכוונה האמיתית של אותה מערכת שדיברת עליה.

זבולון אורלב: שמואל, האם אתה יכול להתייחס לשאלתו של חבר-הכנסת מוחמד כנעאן, כמה ילדים זכאים לחינוך מיוחד במגזר הערבי ביפו שטרם נמצאה להם מסגרת.

אילן לייבה: אני אענה.

אילן לייבה: אולי שני משפטים משלימים ואחר-כך התשובה.

אילן לייבה: יש פה שני דברים שמביאים לסגירת בית הספר.

אילן לייבה: האחד, זה מספר תלמידים שהולך ומצטמצם.

אילן לייבה: בתוכם הרכב בלתי אפשרי.

אילן לייבה: אנחנו לא מכירים כזה, ואני חושב שהעיר תל-אביב, שמשופעת במוסדות לחינוך מיוחד, יכולה לתת לילדים האלה יותר מאשר לשים במסגרת אחת החל מילדים תקינים, שלא ברור למה הם יושבים בבית הספר, המשך בילדים גבוליים.

אילן לייבה: יש שמונה ילדים תקינים, שישה ילדים גבוליים, שישה עם פיגור קל, תשעה עם פיגור בינוני.

אילן לייבה: זה הרכב שהוא כמעט בלתי אפשרי.

אילן לייבה: יכול להיות שיישוב קטן, שאין לו ברירה, שם את כולם יחד כי אחרת הוא לא מצליח להרכיב מסגרת.

חוסניה ג'בארה: סך הכל?

אילן לייבה: פורמלית רשומים 43 תלמידים.

אילן לייבה: חמישה תלמידים, למרות שבית הספר לא דיווח עליהם, לא מגיעים מזה כמה חודשים לבית הספר והם לא לומדים.

אילן לייבה: יש 37 תלמידים רשומים בפועל.

אילן לייבה: מתוכם תשעה תלמידי חוץ.

אילן לייבה: אנחנו עם 29 תלמידים תל-אביביים.

מוחמד כנעאן: מה זה חוץ?

אילן לייבה: מרמלה, לוד ויבנה.

אילן לייבה: מתוך 29 תל-אביביים, שמונה, להערכתנו, בכלל לא צריכים לשבת במסגרת הזאת כי הם ילדים תקינים.

אילן לייבה: מקסימום הם זקוקים לכיתת חינוך מיוחד בבית-ספר רגיל.

אילן לייבה: ואז נשארנו עם 22.

אילן לייבה: כפי שציינתי קודם, נכון שמינהלית זה בסדר, ופה גם יש לי ביקורת כלפי משרד החינוך על ועדת ערר שלא מתייחסת מקצועית אלא שומעת את ההורים ומחליטה מה ההורים רוצים ולא מה הילד זקוק לו.

אילן לייבה: ועדת השמה החליטה שהילדים האלה הם תקינים.

אילן לייבה: חלקם לקויי למידה.

אילן לייבה: הם זקוקים לכיתת לקויי למידה בבית ספר רגיל.

אילן לייבה: זו דרגה הרבה יותר רכה במסגרת טיפולית.

זבולון אורלב: אני מבקש לקבל את השמות של אותם שמונה ילדים.

זבולון אורלב: אני מבקש שייכתב מכתב שלי ליושב-ראש ועדת הערר כי אני רוצה הסבר.

אילן לייבה: אני אקריא מה השיקול של ועדת ערר: ילד איקס, לא משנה, הביע רצון עז להישאר בבית ספר "ורדים" והתנגדות נחרצת להעברתו למסגרת חינוכית רגילה.

אילן לייבה: הוועדה הסבירה למשפחה את המשמעויות של צעד כזה לאור הנתונים החיוביים של הילד אשר לא מצריכים המשך לימודיו במסגרת חינוך מיוחד.

אילן לייבה: למרות זאת, האם והילד התנגדו בתוקף למעבר לבית ספר בחינוך הרגיל והביעו את רצונם להישארות בבית ספר "ורדים".

אילן לייבה: זה דבר שבמגזר היהודי אני לא מכיר אותו בכלל.

אילן לייבה: בדרך כלל זה הפוך.

חוסניה ג'בארה: זה לא בדיוק כך.

חוסניה ג'בארה: גם במגזר הערבי לא רוצים ללמוד בבית ספר לחינוך מיוחד.

זבולון אורלב: אני מבקש הסבר כי אני רואה בזה תופעה פסולה מן היסוד.

זבולון אורלב: אגב, זה לא קשור למגזרים.

זבולון אורלב: כל ילד באשר הוא.

זבולון אורלב: עושים פה מלחמה להוציא ילדים מהחינוך המיוחד לחינוך הרגיל.

זבולון אורלב: ופה זה הפוך.

אילן לייבה: מספר הילדים מאוד מצומצם היום.

אילן לייבה: בית הספר פועל היום עם ארבעה או חמישה תקנים.

אילן לייבה: אני לא מבין איך אפשר לקיים מסגרת.

זבולון אורלב: הואיל וועדת השיבוץ היא עירונית ולא של המשרד, אני רוצה שוב לוודא שהאינפורמציה שמסר שמואליק גרוס היא גם מאומתת על ידך.

זבולון אורלב: לא שאני חושד בו.

זבולון אורלב: אני מכיר אותו היטב ואני יודע שהוא אומר כל דבר על פי מיטב ידיעתו, אין לי ספק בדבר הזה.

זבולון אורלב: אבל לוודא שוב את העניין הזה: ועדות השמה החליטו על זכאות, אתם ניסיתם להפנות את הילד לבית ספר "ורדים" ואומרים לכם:

זבולון אורלב: אנחנו לא רוצים ללכת לבית ספר "ורדים".

זבולון אורלב: האם העובדה הזאת היא נכונה?

אילן לייבה: העובדה היא נכונה, וזו בדיוק הבעיה השנייה של בית הספר.

אילן לייבה: זה לא סוד שלפני שש-שבע שנים, מנהלת המחלקה לחינוך מיוחד בעיר תל-אביב פנתה למשרד החינוך לחילופי הנהלה.

אילן לייבה: הצמידו מפקח אחר.

אילן לייבה: דרך אגב, בהתחלה מפקח בית הספר היה המפקח על המגזר הערבי, שהוא בן-דודו של המנהל וביקשנו להחליף אותו.

אילן לייבה: בשנים האחרונות יש מפקחת מטעם משרד החינוך.

מוחמד כנעאן: המפקח על המגזר הערבי לא היה מטעם משרד החינוך?

שמואל גרוס: כן, אבל הוא היה קרוב משפחה.

מוחמד כנעאן: מה זה משנה.

מוחמד כנעאן: זה אדם שאחראי על החינוך המיוחד במגזר הערבי.

מוחמד כנעאן: אתה מטיל בו ספק?

אילן לייבה: דרך אגב, זה היה על דעתו של המפקח גם.

אילן לייבה: גם הוא ביקש להשתחרר.

אילן לייבה: על כל פנים, בית הספר לא תפס אחיזה בקהילה הערבית ביפו.

אילן לייבה: הם לא מאמינים בו, וזו החלטה משותפת.

אילן לייבה: הנה שני מכתבים, גם של המועצה האיסלמית וגם של האגודה האורתודוכסית.

זבולון אורלב: האם יש ילדים זכאי חינוך מיוחד שטרם משובצים, וכמה?

אילן לייבה: ישנם כ-15 ילד שבשנה שעברה עברו ועדת השמה לכיתות חינוך מיוחד, כיתות לקויי למידה וכיתות מקדמות בבית ספר רגיל, לא לבית ספר לחינוך מיוחד, והן לא נפתחו, לצערי, בגלל חוסר תקנים של המשרד.

זבולון אורלב: מה קורה עם הילדים האלה בינתיים?

אילן לייבה: הם נשארו בבית הספר והם מקבלים סיוע.

אילן לייבה: זה לא בסדר, וזה עלה בצורה חמורה אצל מנהלת המחוז החדשה ויהיו כיתות לילדים האלה.

זבולון אורלב: אני רוצה לחדד את הדבר הזה.

זבולון אורלב: מחר אני מבקר בעירייה ומבקש את התיקים.

זבולון אורלב: אני לא אמצא שם שוועדת השמה החליטה לשלוח אותם לבית ספר לחינוך מיוחד.

אילן לייבה: לא.

אילן לייבה: לכיתות מקדמות וכיתות לקויי למידה בבית ספר רגיל.

שמואל גרוס: זו המגמה שלנו לשנה הבאה, לפתוח כיתת חינוך מיוחד בבית ספר רגיל כדבר ראשון בתל-אביב בחינוך הערבי.

זבולון אורלב: יושב-ראש ועד ההורים, חנאס עבדול רחמן, מה עמדתכם בסוגיה?

חנאס עבדול רחמן: עמדתנו היא שמה שאומרים הכל שקר וכזב.

זבולון אורלב: מה שקר?

חנאס עבדול רחמן: השקר שלהם הוא שכל הזמן עושים ועדות, יושבים, מדברים, אוכלים ושותים.

חנאס עבדול רחמן: לא עושים כלום במשרדים שם.

חנאס עבדול רחמן: האדון הנחמד הזה דקר אותי בגב.

חנאס עבדול רחמן: ישבתי במשרד שלו והוא אמר לי שבית ספר "ורדים" לא ייסגר, ועכשיו הוא אומר שרוצים לסגור.

זבולון אורלב: איך אתה מסביר את זה שהורים לא רוצים לרשום את הילדים שלהם בבית הספר?

חנאס עבדול רחמן: הם רוצים.

זבולון אורלב: תמצא לי שני הורים שילדיהם זכאים לחינוך מיוחד - - -

חנאס עבדול רחמן: אני אחד מהם.

חנאס עבדול רחמן: יש לי שתי בנות בבית ספר "ורדים".

חנאס עבדול רחמן: שלוש שנים אני יושב-ראש ועד ההורים שם.

חנאס עבדול רחמן: הילדה הקטנה היתה בבית ספר "אחווה" ורצו להעביר אותה לבית ספר "ורדים".

חנאס עבדול רחמן: את הבת השנייה רצו להעביר לבית ספר יהודי ולא רציתי.

חנאס עבדול רחמן: מילאתי טופס והטופס הזה ישב אצלם שנה עד שהילדה הועברה לבית ספר "ורדים בכוח.

זבולון אורלב: מה היתה ההחלטה של ועדת ההשמה במקרה של הבת שלך?

חנאס עבדול רחמן: אחרי שהעברתי אותה שלחתי להם מכתב.

חנאס עבדול רחמן: ועדת ההשמה קיבלה את זה.

זבולון אורלב: זו ועדת ערר.

זבולון אורלב: יכול להיות שוועדת ההשמה החליטה שהבת שלך צריכה ללמוד לא בבית ספר לחינוך מיוחד.

מוחמד כנעאן: זו הוכחה שזה לא מדוייק שההורים לא רוצים.

זבולון אורלב: ברור לי שאלה שרשומים שם ודאי לא רוצים שבית הספר ייסגר.

זבולון אורלב: שאלתי אותו אם הוא יכול למצוא לי הורים שהילדים שלהם לא לומדים ב"ורדים" ורוצים ללמוד ב"ורדים".

זבולון אורלב: אני אתן לך רשימה של הילדים בחינוך המיוחד שלומדים בבתי הספר המעורבים.

זבולון אורלב: אני מוכן להיפגש עם ההורים יחד אתך ויחד איתם ולשמוע מהם.

זבולון אורלב: אם הם רוצים לחזור לבית ספר "ורדים" לא נסגור את בית ספר "ורדים".

זבולון אורלב: אתה מוכן לזה?

מוחמד כנעאן: כן, בהחלט.

זבולון אורלב: יש כמה עשרות הורים שילדיהם לומדים בבתי ספר מעורבים.

זבולון אורלב: ניפגש איתם ונשמע.

זבולון אורלב: אם הם רוצים ללמוד בבית ספר לחינוך מיוחד שכולו ערבי בבית ספר "ורדים", אני אומר: זו זכותם.

זבולון אורלב: בוא נשאל אותם.

אילן לייבה: אני רק ציינתי שבכל בתי הספר יש התייחסות לנושא הערבי.

מוחמד כנעאן: אני לא בטוח כי אני שומע דברים אחרים.

זבולון אורלב: זאת הטענה שלהם.

זבולון אורלב: הטענה שלהם היא שחלק מההורים ביפו לא רוצים לשלוח את הילדים לבית ספר "ורדים".

זבולון אורלב: בוא ניפגש עם ההורים, אני אתה וחוסניה.

זבולון אורלב: ילד בחינוך מיוחד צריך את היחס.

זבולון אורלב: בוא נשמע מהם.

זבולון אורלב: אני סומך על שמואליק שיביא את הרשימה.

זבולון אורלב: מנהל בית הספר, סעד בשארה, בבקשה.

סעד בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שלשום, ביום שני, בשעה 11:30, בלי תיאום, בלי ידיעה מוקדמת, נכנס אלי מנהל אגף החינוך בעיריית תל-אביב אילן לייבה, בהפתעה.

סעד בשארה: הוא נכנס אלי ופתח בשאלה: מי זה חבר-הכנסת שעוזר לך?

סעד בשארה: אחר-כך הוסיף עוד שאלה: מי פנה אליו?

סעד בשארה: הוא לא רוצה שנגיע לכאן.

סעד בשארה: אלה הנבחרים שלנו.

סעד בשארה: אנחנו גאים בהם.

סעד בשארה: זה מוסד לגיטימי.

סעד בשארה: יש לנו בעיה כל כך גדולה, היא חשובה לנו, אנחנו רוצים להגיע לבית הנבחרים.

סעד בשארה: שנתיים הוא לא הגיע לבית הספר.

סעד בשארה: פתאום הוא נכנס לבית הספר, יומיים לפני הישיבה כדי להכשיל את הדיון הזה.

סעד בשארה: הוא בא כדי לאסוף חומר מבית הספר, הוא נפגש עם כל מיני ילדים, הוא הסתובב בפינות בית הספר כדי להכשיל את הדיון הזה.

סעד בשארה: כולנו יודעים כמה חשוב הדיון היום.

סעד בשארה: מדובר על סגירת בית הספר היחיד לחינוך מיוחד ביפו.

סעד בשארה: אני רואה בזה דבר מאוד חמור, מאוד קשה.

סעד בשארה: הוא מנסה להכשיל את הדיון של ועדת כנסת, הוא בא לשבש את הליך הדיון כאן.

סעד בשארה: זה מאוד חמור, מאוד קשה.

סעד בשארה: מה הוא אמר לי אחר-כך?

סעד בשארה: יש לך ארבעה ילדים שוועדת השמה החליטה להחזיר אותם לחינוך הרגיל, ואתה ממשיך להחזיק אותם.

סעד בשארה: כאילו הוא תפס משהו.

סעד בשארה: הוא שכח שהמשפחות האלה, שהן רוצות כל כך בלימודים של בית הספר, ורואות שהילדים מתקדמים בלימודים, פנו לוועדת ערר.

סעד בשארה: זה תהליך דמוקרטי.

זבולון אורלב: בעברית יש לנו ביטוי שאומר שיש דבר שהוא כשר אבל מסריח.

זבולון אורלב: בעיניי זה כשר אבל זה מריח לא טוב.

סעד בשארה: כשההורים מתנגדים לשלוח את הילדים לבית ספר "ורדים" אומרים: זה בסדר, זה תהליך לגיטימי.

סעד בשארה: אבל כשההורים רוצים להחזיר או להשאיר את הילדים שלהם בבית ספר "ורדים" אומרים: זה מסריח.

סעד בשארה: זה לא מכובד.

זבולון אורלב: בעיניך.

זבולון אורלב: בעיניי זה מכובד מאוד.

סעד בשארה: אבל הילדים עדיין לא התקדמו מספיק.

סעד בשארה: הם עדיין זקוקים למסגרת חינוך מיוחד.

מוחמד כנעאן: זה קורה בכל מיני מקומות.

מוחמד כנעאן: אני הייתי סגן ראש עיר בתמרה תשע שנים, ממונה על החינוך בבתי הספר, גם מחנך לשעבר ואני אומר לך שנתקלתי במקרים רבים שבהם ההורים רצו להעביר את הילדים שלהם לבית ספר לחינוך מיוחד, לא רוצים שהילד ילמד בבית-ספר רגיל.

מוחמד כנעאן: אני נאבקתי לערב.

זבולון אורלב: אתה מכיר אותי.

זבולון אורלב: על פי השקפתי החינוכית זה לא טוב לילד.

זבולון אורלב: ועדת הערר מסבירה להורה שזה לא לטובת הילד, אבל הואיל וההורים מתעקשים היא נכנעת להם.

זבולון אורלב: אם אתה שואל אותי, אני במקום ועדת ערר, לא הייתי נכנע להם.

סעד בשארה: בחינוך המיוחד יש תכנית תל"א, תכנית לימודית אישית.

סעד בשארה: אנחנו מתאימים לכל ילד תכנית לימודים אישית וכך הוא מתקדם בלימודים.

סעד בשארה: עיריית תל-אביב כתבה מכתב למנהלת המחוז שבבית ספר "ורדים" יש 20 ילד ומתוכם הורידו 4 ילדים שפנו לוועדת ערר ו-8 ילדי חוץ ועוד ועוד.

זבולון אורלב: הוא נתן לנו כבר את הנתונים.

מוחמד כנעאן: הוא מנסה להגיד לך שהם כתבו למנהלת המחוז שיש 20 ילד בבית הספר "ורדים".

זבולון אורלב: יש בעצם 22 ילדים זכאים אמיתיים.

מוחמד כנעאן: אילן אמר שיש 43 ילדים באופן פורמלי.

מוחמד כנעאן: 5 לא לומדים.

זבולון אורלב: ומזה הוא הוריד 9 תלמידי חוץ ועוד תלמידים שבעצם צריכים לעבור לחינוך המיוחד בבית ספר רגיל ואז נשארים 22.

מוחמד כנעאן: למה להוריד אותם?

מוחמד כנעאן: הם רוצים ללמוד שם.

סעד בשארה: עוד לא הגעתי למספרים.

סעד בשארה: נפגשתי עם אילן לפני חודש, ב-9 למאי.

סעד בשארה: בבית ספר נתיב בתל-אביב היה יום עיון למנהלי בתי ספר לחינוך מיוחד.

סעד בשארה: פניתי אליו ואמרתי לו: ידוע לי ששלחתם או עומדים לשלוח מכתב למנהלת המחוז בו אתם הולכים לציין את מספר הילדים.

סעד בשארה: ביקשתי ממנו שיתן לי העתק מהמכתב כדי שאוכל להתייחס לתוכנו.

סעד בשארה: זה תהליך לגיטימי, חוקי.

סעד בשארה: אני רוצה להתנגד לו אפילו.

סעד בשארה: זכותי להתנגד לו, אבל תנו לי לראות אותו.

סעד בשארה: עד עכשיו לא ראיתי אותו.

סעד בשארה: אבל מה שידוע לי הוא שכתבו במכתב שיש 22 תלמידים.

סעד בשארה: לפניי מצבת התלמידים של העירייה, זאת הרשימה ממחשב העירייה, לא אני הדפסתי אותה, זאת הרשימה שלהם.

סעד בשארה: הם לא יודעים לעשות חשבון?

זבולון אורלב: כמה תלמידים יש?

סעד בשארה: 41.

זבולון אורלב: הוא פתח ואמר שרשומים 43, לא 41.

זבולון אורלב: הוא אמר: על הנייר יש 43, אבל במציאות צריכים ללמוד באופן אמיתי על פי הסדר הפדגוגי של מדינת ישראל 22 תלמידים.

סעד בשארה: אני אגיע גם למציאות.

זבולון אורלב: אין לך הרבה זמן.

זבולון אורלב: אני מציע שתיגש ישר לעניין ותענה על הטענה שלהם.

זבולון אורלב: הטענה שלהם היא שלהורים אין אמון בבית הספר שאתה מנהל אותו, ואני מוכן להיפגש עם אותם הורים.

סעד בשארה: בבית הספר יש 41 ילדים.

סעד בשארה: מתוכם 8 ילדי חוץ: 5 מרמלה, 2 מלוד ו-1 מיבנה.

סעד בשארה: אלה הערים ששולחות את ילדיהם לבית ספר "ורדים".

סעד בשארה: חוץ מזה, עיריית תל-אביב שולחת את ילדיה לבתי ספר מחוץ לתל-אביב.

סעד בשארה: אני רוצה לומר יותר מזה, לוד ורמלה שולחות את ילדיהם היהודים לבתי ספר בתל-אביב והם מתקבלים.

סעד בשארה: עיריית תל-אביב מסתכלת על הפנים של הילד ושואלת אותו: איך קוראים לך?

סעד בשארה: אם הוא אמר שקוראים לו יוסי או אבי או שמואליק, אומרים לו: כן, יש לנו מקום עבורך.

סעד בשארה: אבל אם הוא אמר להם שקוראים לו אחמד עוד עבד או מוחמד אז אומרים לו: אין לנו מקום עבורך.

זבולון אורלב: יש לך עדות למה שאתה אומר עכשיו או שמחר יתבעו אותך לדין משמעתי?

זבולון אורלב: אתה אומר פה דבר חמור מאוד.

סעד בשארה: הכל מאה אחוז.

זבולון אורלב: אדוני, אתה לא תשב פה ותאמר כאלה דברים וזה יעבור ככה.

זבולון אורלב: יש לך עדות למה שאתה אומר?

סעד בשארה: כן.

זבולון אורלב: אתה אמרת דבר חמור מאוד.

זבולון אורלב: אני תובע ממך שאתה תביא לי שני עדים.

זבולון אורלב: אם לא, אני אפנה לנציב שירות המדינה עם הפרוטוקול ואני אבקש להעמיד אותך לדין משמעתי.

זבולון אורלב: אתה עובד מדינה ואתה לא יכול לדבר ככה, להגיד שבמדינת ישראל מקבלים או לא מקבלים תלמידים על פי שמותיהם.

זבולון אורלב: אם זה נכון, יעמוד למשפט מי שעושה את זה ואני ארדוף אחרי אותו אדם.

זבולון אורלב: לא יהיה כדבר הזה במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אבל אם זה לא נכון, אתה תעמוד למשפט.

זבולון אורלב: תביא לי עדים.

זבולון אורלב: תמשיך הלאה.

סעד בשארה: על פי חוק חינוך מיוחד, לגבי ילדי חוץ, כתוב בסעיף (ד): השר רשאי לחייב רשות מקומית או רשויות חינוך מקומיות אחרות, במשותף, לפתוח ולקיים מוסד לחינוך מיוחד לילדים חריגים הגרים בתחום שיפוטה של אותה רשות חינוך מקומית או של אותן רשויות חינוך מקומיות.

סעד בשארה: כלומר, זה שבית הספר מקבל את ילדי לוד ורמלה זה דבר לגיטימי.

זבולון אורלב: אדוני המנהל, אתה יכול לדבר על השמים ועל הארץ, על האבנים ועל העצים.

זבולון אורלב: אני מציע שתתרכז בבעיה העיקרית.

זבולון אורלב: הבעיה העיקרית היא, כפי שאני הבנתי אותה מנציג העירייה, שההורים בציבור הערבי ביפו, שילדיהם זכאים לבית ספר לחינוך מיוחד, לא רוצים לשלוח את ילדיהם ללמוד בבית ספר "ורדים".

זבולון אורלב: אתה יכול להפגיש אותי עם ההורים?

מוחמד כנעאן: אני רוצה לשאול שאלה.

מוחמד כנעאן: מה שסיפרת עד עכשיו, הדברים ידועים.

מוחמד כנעאן: השאלה שנשאלת כרגע היא כזאת, אמרו כאן החברים בבית ספר נווה שאנן לומדים 17 ילדים בחינוך מיוחד, בבית ספר תקומה לומדים 28 ילדים ערבים, בבית ספר אנוך לומדים ילדים ערבים בחינוך מיוחד.

מוחמד כנעאן: האם מתוך אותם ילדים שלושה-ארבעה הורים של אותם ילדים שהם רוצים לשלוח את הילדים שלהם לבית ספר "ורדים" והעירייה או משרד החינוך לא רוצים להעביר אותם לבית ספר "ורדים"?

מוחמד כנעאן: כאן היתה טענה שההורים הערבים ביפו לא רוצים לשלוח את הילדים שלהם לבית ספר "ורדים".

מוחמד כנעאן: אני טוען שזה לא מדוייק.

מוחמד כנעאן: על מנת להוכיח את הטענה שלנו, אנחנו רוצים לזמן את ההורים ב"נווה שאנן" ב"תקומה" וב"אנוך", לפגישה עם יושב-ראש ועדת החינוך, עם אנשי המשרד והעירייה וחברי הכנסת הערבים של ועדת החינוך.

מוחמד כנעאן: אף אחד לא יחשוד בי שאני לא רוצה שבית ספר "ורדים" ימשיך, אבל על מנת להוכיח שהטענה שלכם מוצדקת וכביכול הטענה של המשרד לא מוצדקת, נביא את האנשים האלה לפגישה.

זבולון אורלב: יש לי עוד רעיון.

זבולון אורלב: שלושתנו נשלח מכתב משותף לאותם הורים ונגיד להם: יש בית ספר לחינוך מיוחד רק לערבים, קוראים לו "ורדים", הוא בסכנת סגירה.

זבולון אורלב: העירייה טוענת שזה מפני שאתם לא רוצים לשלוח את ילדיכם ללמוד שם.

זבולון אורלב: אם יש ברצונכם להגיד לנו משהו, להיפגש אתנו, לטעון איזושהי טענה, אנחנו מוכנים להיפגש אתכם.

שמואל גרוס: מצוין.

שמואל גרוס: רק אם אפשר לקבל העתק מהמכתב.

זבולון אורלב: כולם יקבלו העתק מהמכתב.

זבולון אורלב: נספר להורים על הדיון, נספר להם על סכנת הסגירה, נגיד להם שהעירייה אמרה לנו שהם מעוניינים ללמוד בבית הספר שבו הם לומדים.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים לוודא שהדבר הזה נכון, שזאת בחירה חופשית שלהם.

חוסניה ג'בארה: הכי חשוב בעינינו זה טובת הילדים ורצון ההורים שהכל יהיה טוב וכשר כמו שצריך.

חוסניה ג'בארה: אני לא מוכנה לקבל את העובדה שפה 20 ופה 30.

חוסניה ג'בארה: העיקר הוא שהילדים האלה רוצים ללמוד כאן ויש להם תמיכה מההורים.

זבולון אורלב: מה שהם עוד אמרו כשלא היית הוא שהילדים שזקוקים לחינוך מיוחד ביפו הם לא רק מסוג אחד.

זבולון אורלב: לחלק יש בעיות מוטוריות, לחלק יש בעיות נפשיות.

זבולון אורלב: בחינוך היהודי יש בתי ספר שמתמחים בבעיות.

זבולון אורלב: הם אומרים שחלק מההורים מעדיפים שהילד ילמד בבית ספר מעורב יהודים-ערבים אבל שמתמחה בבעיה שלו מאשר ילמד בבית ספר "ורדים" שהוא רב בעייתי.

זבולון אורלב: יש פה סוגים שונים של בעיות.

זבולון אורלב: אני מקבל את מה שהם אומרים אבל צריך לוודא כי אנחנו צריכים לפקח שהכל נעשה כדין, ביושר.

זבולון אורלב: נכתוב לאותם הורים.

זבולון אורלב: ההורים גם יראו מי חתום על המכתב.

זבולון אורלב: נספר להם גם על הדיון פה.

זבולון אורלב: תציעו ניסוח של המכתב הזה.

מוחמד כנעאן: בעברית או בערבית?

זבולון אורלב: בעברית ובערבית.

זבולון אורלב: הרעיון הוא שוועדת החינוך קיימה דיון בסוגיית סגירת בית הספר "ורדים".

זבולון אורלב: במהלך הדיון טענו נציגי משרד החינוך ועיריית תל-אביב כי אף על פי שהייתם זכאים לקבל חינוך בבית ספר לחינוך מיוחד, יכולתם ללמוד בבית ספר "ורדים" לחינוך מיוחד, אתם העדפתם לקבל את השיבוץ במקום שבנכם לומד בו.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים לוודא שהדבר הזה אמנם כך נעשה, והאם בכל זאת יש לכם בקשה לעבור לבית ספר "ורדים".

זבולון אורלב: נא תודיעו לנו או תיפגשו אתנו.

זבולון אורלב: בואו ניתן להם את כל האפשרויות.

זבולון אורלב: ניתן להם את מספר הטלפון שלך כי אתה יוזם הדיון, הם יוכלו לענות לך.

זבולון אורלב: תרכז את התשובות ותגיד לי.

זבולון אורלב: אם אלה תשובות בכתב, זה מספיק.

זבולון אורלב: אם צריך פגישה – ניפגש.

מוחמד כנעאן: אין שום בעיה, ברצון.

סעד בשארה: ב-1996 הגשנו מועמדות לקבלת פרס חינוך של משרד החינוך.

סעד בשארה: אמנם לא הגענו לשלב הסופי.

זבולון אורלב: אנחנו עכשיו ב-2002.

סעד בשארה: אבל אני רוצה לציין את הדברים שכתב יו"ר הוועדה לפרסי חינוך, ואני קורא רק את המודגש.

סעד בשארה: "בית הספר קולט ילדים בעלי רמת משכל גבולית עד פיגור קל וכן תלמידים בעלי לקויות למידה חמורות".

זבולון אורלב: אדוני, אני קורא.

זבולון אורלב: "ביה"ס קולט ילדים בעלי רמת משכל גבולית עד פיגור קל וכן תלמידים בעלי לקויות למידה חמורות.

זבולון אורלב: בשנות קיומו הספורות צעד ביה"ס צעד גדול קדימה, וזאת על רקע של התמודדות ואילוצים הנובעים ממיקומו בשכונת מצוקה ומעצם היותו מוסד לחינוך מיוחד.

זבולון אורלב: ביה"ס מאופיין בסביבה נקייה ומטופחת 8ובולטת בו היד המכוונת והמארגנת.

זבולון אורלב: ניכרת בצוות המורים אווירה של יחס חם, מקבל, מטפח ואוהב את הילדים".

זבולון אורלב: בקיצור, יש פה הרבה מאוד שבחים שכתב פרופסור דוד גורדון, יו"ר המזה"פ ויו"ר הוועדה לפרסי חינוך.

זבולון אורלב: הדברים לפנינו.

זבולון אורלב: תודה רבה לך, אדוני.

סעד בשארה: משפט אחרון מאוד חשוב.

סעד בשארה: ב-1997 נשלח המבקר הראשי של משרד החינוך לבית ספר "ורדים" כדי לבדוק את בית הספר.

סעד בשארה: כמובן הוא נשלח למטרות אחרות ותראה איזו המלצה נתן המבקר הראשי של משרד החינוך והתרבות.

סעד בשארה: לא אני כתבתי, אלא המבקר הראשי.

זבולון אורלב: אני אשמח לראות את ההמלצה.

זבולון אורלב: אנחנו נברר את כל זה עם ההורים ששלחו את ילדיהם ללמוד בבתי ספר אחרים.

סעד בשארה: "בשנת הלימודים תשנ"ח נרשמו לביה"ס 2 תלמידים חדשים בלבד, שלגביהם יש אישורי הפניית תקפים של ועדת השמה.

סעד בשארה: המאגר של התלמידים הערבים ביפו שזכאים לחינוך מיוחד הוא מצומצם ביותר, ולמרות זאת קיימות כיתות לחינוך המיוחד גם בבתי"ס אחרים.

סעד בשארה: כך, למשל, בבי"ס "חסן ערפה" קיימת כיתה ו' בוגרת, בעוד שביה"ס "ורדים" – שמתמחה בחינוך המיוחד וברשותו צוות מקצועי ומיומן – סובל מכיתות חסרות וממספר זעום של תלמידים חדשים.

סעד בשארה: הביקורת ממליצה לשקול את ריכוזם של כל התלמידים הזכאים לחינוך המיוחד בבי"ס "ורדים", ודבר זה אפשרי הן מהבחינה המקצועית והן מהבחינה הלוגיסטית (כיתות).

סעד בשארה: ההמלצה ניתנת בכפוף למציאת פתרון מהיר לחידוש האישורים של ועדות השמה ל-44 תלמידים.

סעד בשארה: " לפני שלושה חודשים ראיתי בעיתון "ידיעות אחרונות" פרסום של משרד החינוך מחוז המרכז.

זבולון אורלב: יש לנו את זה לפנינו.

זבולון אורלב: קיבלנו את זה מחבר-הכנסת מוחמד כנעאן.

זבולון אורלב: משפט סיום שלך.

אילן לייבה: ההמלצה לקחת כיתת חינוך מיוחד מבית ספר רגיל ולהכניס אותה לתוך בית-ספר לחינוך מיוחד זו המלצה של איש ארגון.

זבולון אורלב: אני לא יודע ממתי הביקורת הזאת, אבל אני רק יכול לומר שמאז יש מדיניות שונה שוועדת החינוך מברכת עליה.

זבולון אורלב: המדיניות היא להעביר מקסימום ילדים מהחינוך המיוחד למוסדות חינוך רגילים.

שמואל גרוס: מכיוון שחבר-הכנסת כנעאן ואני נפגשים בכמה הזדמנויות, אני מבקש להזמין אתכם לביקור בחינוך הערבי ביפו.

זבולון אורלב: אני מקבל את ההזמנה שלך.

זבולון אורלב: משפט אחרון למנהל בית הספר.

סעד בשארה: צפורה קנדל היא לא דודה שלי , כתבה עלי בשנת 2000: מר סעד בשארה נושא בתואר שלישי, משקיע מאמצים בעבודה החינוכית, מקובל ואהוד על ידי הורים בבית ספרו.

זבולון אורלב: מר בשארה, אין צורך לקרוא, אתה יכול לתת לי כל מסמך שתרצה.

זבולון אורלב: אנחנו נסכם את הישיבה.

זבולון אורלב: א.

זבולון אורלב: רשמנו לפנינו את הודעת עיריית תל-אביב ומשרד החינוך שבית הספר מיועד לסגירה מהסיבה העיקרית, שהורים שזכאים לבית ספר לחינוך מיוחד מעדיפים שיבוץ בבתי ספר אחרים.

זבולון אורלב: ב.

זבולון אורלב: יושב-ראש הוועדה עם חבר הכנסת המציע וחברת הכנסת חוסניה ג'בארה יכתבו הודעה להורים על קיום הדיון ועל האפשרות לעבור לבית ספר לחינוך מיוחד "ורדים".

זבולון אורלב: במידת הצורך אנחנו גם ניפגש איתם.

זבולון אורלב: הסיכום מקובל עליך?

מוחמד כנעאן: כן.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.