ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 472, 2002-06-04 14:30

זבולון אורלב: שלום לכולכם, תלמידי, מורים, מנהלים, גברת יפה ויגוצקי.

זבולון אורלב: בקשתי לכבד אתכם בשם הכנסת על ההישגים המדהימים שלכם בתחום החינוך המדעי והטכנולוגי.

זבולון אורלב: חשבתי שמן הראוי שתשברו את שגרת יומכם ותגיעו לכאן עם המחנכים והמורים כדי להוקיר לכם הערכה.

יפה ויגוצקי: צהרים טובים ליו"ר ועדת החינוך של הכנסת, ח"כ זבולון אורלב, למנכ"ל רשת אורט, למנהלי מוסדות החינוך, למנהלים, למנחים ובעיקר תלמידים.

יפה ויגוצקי: לפני שנציג את הפרוייקטים, מוסדות החינוך והתלמידים שהביאו אותנו להישגים מדהימים, גם ברמה הארצית וגם ברמה הבינלאומית, אני רוצה לומר כמה מילים על החינוך המדעי טכנולוגי של מדינת ישראל.

יפה ויגוצקי: לחינוך המדעי טכנולוגי יש היסטוריה ארוכה שהתחילה את צעדיה הראשונים בסוף שנות ה- 50, אז באה לתת מענה חברתי לילדים שבתי הספר העיוניים לא רצו לקלוט.

יפה ויגוצקי: היום ברור לכולנו מעל לכל ספק, לאנשי החינוך, התעשייה, אילי ההון בארץ, לאנשי הצבא, לפוליטיקאים, למובילים בתחום החברתי, שעתידה של מדינת ישראל תלוי בבוגרי מערכת החינוך שמתמחים בתחומים המדעיים טכנולוגיים.

יפה ויגוצקי: אין לנו כלכלה חקלאית, או תעשייתית כבדה, יש לנו כלכלה שמבוססת על תחומים טכנולוגים מתקדמים, וכדי שהיא תוכל לצעוד קדימה, ולהוביל אותנו כראשונים בין ראשונים בעולם, אנחנו זקוקים לבוגרי מערכת החינוך הטכנולוגי, שתאפשרו לנו את זכות הקיום הכלכלי של המדינה.

יפה ויגוצקי: אני מסתובבת הרבה במערכת ורואה מה שעושים אנשי החינוך ואני גאה בהם, אבל אני יותר גאה בכם, שחלקכם כבר בוגרי מערכת החינוך, אתם מביאים גאווה אדירה לאלה שמשקיעים יומיום בחינוך, ולכל מדינת ישראל.

יפה ויגוצקי: ביוזמות ובמוטיבציה שלכם להציג את מיצוי הפוטנציאל האדיר שיש בכל אחד מכם, אתם מגלים את היכולת שיש למדינה ולאומה כולה.

יפה ויגוצקי: יושבים פה תלמידים שקבלו את המקומות הראשונים בתחרויות הארציות.

יפה ויגוצקי: תחרות ארצית אחת ברובוטיקה היתה באוניברסיטת באר-שבע, ולאחר מכן הצוותים שזכו במקומות הראשון עד השלישי יצאו לארה"ב, ושוב הביאו את המדליות הנשגבות.

יפה ויגוצקי: יושבים פה תלמידים שעברו את התחרות הארצית בפרוייקטי גמר באלקטרוניקה, הן ברמת בית הספר התיכון, הן ברמה של טכנאים, והן ברמה של הנדסאים.

יפה ויגוצקי: לפני שאאפשר לכל אחד מהנציגים להציג את עצמו ואת הפרוייקט שלו, אני רוצה לומר שגם אלה שלא הגיעו לכאן, מבחינתי קבלו את הפרס, כי העבודות שלהם היו גם מדהימות עם הישגים מדהימים.

יפה ויגוצקי: הוכחתם שלימודים עיוניים והתנסות, ושילוב של שתי דיסציפלינות, שבעבר היו רחוקות אחת מהשניה, המדעים מצד אחד והטכנולוגיה מצד שני, הן בעצם אותן דיסציפלינות שבזכותן אנחנו מצליחים להגיע לתחכום ולהתפתחות הגדולה של העולם הטכנולוגי בו אנו חיים.

יפה ויגוצקי: אני מודה לכם בשם הנהלת המשרד ובשמי, ואני מאוד מקווה שגם התלמידים שיבואו במחזורים הבאים יביאו גאווה כל כך גדולה למערכת החינוך ולמדינת ישראל.

יפה ויגוצקי: אנחנו נתחיל עם נושא הרובוטיקה, שהתחיל לפני מספר מועט של שנים במערכת החינוך.

יפה ויגוצקי: מי שהרים את הכפפה הן מגמות החינוך הטכנולוגי.

יפה ויגוצקי: השנה עשינו תחרות ארצית גדולה באוניברסיטת באר-שבע.

יפה ויגוצקי: למקום הראשון הגיע בית-ספר משגב בצפון, למקום השני בית-ספר אורט רונסון באשקלון, ולמקום השלישי תיכון אוסטרובסקי ברעננה.

יפה ויגוצקי: את מדלית הזהב הביא לנו אורט אשקלון רונסון.

זבולון אורלב: אני מעדיף שנהיה אלופי העולם במונדיאל הזה, האמיתי.

יגאל שמילביץ': אנחנו השתתפנו בשתי התחרויות, הארצית והעולמית.

יגאל שמילביץ': עבדנו על הרובוט חצי שנה, שלושה חודשים על התכנון ושלושה חודשים על הבניה עצמה.

יגאל שמילביץ': מטרת התחרות היא רובוט שימצא נר דולק באחת מפינות מבוך.

זבולון אורלב: איך הוא מוצא את הנר, על ידי חיישן של אור, מרחק -

יגאל שמילביץ': הוא מודד מרחק מהקיר, וכך הוא מנווט.

יגאל שמילביץ': הנר פולט קרניים אולטרא סגולות שהרובוט קולט, ולפיהן מזהה את הנר.

יגאל שמילביץ': התנאי בתחרות הוא שהקיר יותר גבוה מהרובוט ומהנר.

זבולון אורלב: הוא הולך במבוך עד שהוא מוצא את הנר.

יגאל שמילביץ': המטרה היא לעשות זאת בזמן הקצר ביותר, בלי להיתקל בקירות.

זבולון אורלב: מי היו המתחרים הקשים שלכם?

יגאל שמילביץ': אוסטרובסקי.

יגאל שמילביץ': הניקוד הכללי שלנו היה 9 נקודות, ושלהם 14.

יגאל שמילביץ': כמה שפחות זה יותר טוב.

זבולון אורלב: מה היתה החכמה פה, בחיישן -

יגאל שמילביץ': לדעתי, השילוב בין התוכנה לחומרה.

יגאל שמילביץ': התוכנות של בתי הספר השונים הן שונות.

זבולון אורלב: אם היתה היום תחרות חדשה עם אותם נתונים, היית בונה אותו דבר, או שלמדת לקח?

יגאל שמילביץ': בשנה הבאה אנחנו מתכוונים להשתתף, ונבנה רובוט חדש.

יגאל שמילביץ': הוא יהיה קטן יותר, קל יותר.

זבולון אורלב: איזו עוד מדינה היתה מתחרה רצינית?

יגאל שמילביץ': ארה"ב היו חזקים.

זבולון אורלב: מטעם מי התחרות הזאת?

יגאל שמילביץ': טריניטי קולג', קונטיקט.

יגאל שמילביץ': קבלנו מלגה אותה נחלק בינינו.

זבולון אורלב: תלמידי אוסטרובסקי, הייתם פעם גם אלופי הארץ בכדורסל.

שאול כפיר: אנחנו תלמידי י"ב.

שאול כפיר: התחלקנו לשתי קבוצות, אחת בנתה את הרובוט "שרגא", והשניה את הרובוט "איזולירבוט".

שאול כפיר: שרגא הגיע למקום שני בארה"ב, ואיזולירבוט למקום הרביעי, בארץ אף אחד מהם לא זכה בפרס.

זבולון אורלב: האם אלה תנאים שונים בארץ ובחו"ל?

שאול כפיר: אלו אותם תנאים, אבל הסקנו מסקנות, ובנינו אחד חדש.

זבולון אורלב: אתה מסכים שהרובוט של תיכון רונסון יותר טוב?

שאול כפיר: הם זכו.

זבולון אורלב: אם הייתם הולכים היום לתחרות, הייתם משנים?

שאול כפיר: היתה בעיה של הרובוט שלא זיהה שעלה על שיפוע, ונתקע בקיר, היינו מחפשים דרך לפתור את זה.

יגאל שמילביץ': אצלנו הרובוט יותר יציב, ונסע יותר לאט לכן לא נתקע בקירות.

שאול כפיר: "איזולירבוט" הגיע למקום הרביעי בגלל בעיה בתוכנה, שבפעם הראשונה לא הצליח לכבות את הנר.

זבולון אורלב: המדחף הוא כדי לכבות את הנר, או כדי לנסוע?

שאול כפיר: לכבות את הנר.

זבולון אורלב: יש מגבלות משקל לרובוטים?

זבולון אורלב: מה אפשר לעשות עם זה הלאה בחיים?

יגאל שמילביץ': אין הגבלת משקל.

יגאל שמילביץ': הרובוט אמור לשמש כמכבה אש בבית.

זבולון אורלב: מותר לבית-ספר לשלוח שני צוותים?

זבולון אורלב: כן?

זבולון אורלב: למקום השלישי הגיעה ארה"ב, אני מבין.

זבולון אורלב: בקטגוריה של המכללות, מי זכה במקום הראשון?

זבולון אורלב: אורט גבעת רם.

פבל קורנווייץ: אני הייתי המתכנן של הפרוייקט, במסגרת פרוייקט גמר של הנדסאים, כיתה י"ד.

פבל קורנווייץ: אנחנו בנינו בעצמנו כל מה שמורכב על הרובוט הזה, כולל כרטיסי בקרה.

זבולון אורלב: זה שוב לאותו מבוך עם הנר?

זבולון אורלב: מבין שניכם מי יותר טוב?

פבל קורנווייץ: לא התחרינו נגדם באופן ישיר.

פבל קורנווייץ: אצלנו הרמה גבוהה יותר, כי הרכבנו הכל לבד.

פבל קורנווייץ: הרובוט עובד על בטריות.

פבל קורנווייץ: המבנה של הרובוט והתוכנה היו מאוד טובים, השיפור היחיד שהיינו עושים זה להקטין אותו קצת.

זבולון אורלב: מישהו קנה מכם את הפטנט, התעניינו?

זבולון אורלב: לכאורה, יש לזה יישום של כיבוי אש.

יגאל שמילביץ': היתה חברת אבטחה שמתעסקת עם רובוטים שבאה לראות.

זבולון אורלב: מי שמכתיב את הנושא אלה מארגני התחרות העולמית?

זבולון אורלב: מה רוחב המבוך?

יגאל שמילביץ': 46 ס"מ.

פבל קורנווייץ: בתחרות עצמה יש כל מיני בונוסים, שמורידים נקודות.

פבל קורנווייץ: אחד הבונוסים הוא רהיטים באמצע החדר.

פבל קורנווייץ: אם הרובוט הוא קטן חומק בקלות רבה יותר מהרהיטים.

יפה ויגוצקי: התלמידים שנמצאים כאן באים ממגוון גדול של מגמות והתמחויות.

יפה ויגוצקי: נושא הרובוטיקה התחיל ממגמת מכונות.

יפה ויגוצקי: אין כמעט היום במערכת בית ספר עיוני טהור, לכולם יש מגמות מדעיות טכנולוגיות, כי הנוער מבין שהעתיד מנווט לכיוון זה.

יפה ויגוצקי: היישום של המדע ניתן רק עם שילוב הטכנולוגיה במקצוע המדעי הטהור, ואת זה הילדים היום מבינים.

מוטי מאיר: הפרוייקט הזה משלב הכל בתוכו, יש בו גם מכונות, גם אלקטרוניקה וגם מכניקה.

מוטי מאיר: כל אחד יכול למצוא את מקומו.

יפה ויגוצקי: נכון, ואני שמחה שהפרוייקט לא סגור למגמה ספציפית, ומאפשר לילדים ממגוון גדול של מגמות להגיע לתוצר כזה, שהוא יישום החומר התיאורטי שנלמד בבית הספר.

נחום חופרי: היכולת להגיע להישגים נובעת משיתוף פעולה בין כל המפמ"רים.

נחום חופרי: זה דבר מבורך.

יפה ויגוצקי: בנושא בתי הספר העל-יסודיים יש היום תפנית אדירה.

יפה ויגוצקי: פעם מערכת החינוך חשבה שמטרתה היא הקניית ידע בסיסי במקצועות מסוימים, הקניית ערכים, והתמקצעות הוא שלב שבא אחרי התיכון.

יפה ויגוצקי: היום ברור לנו שאנחנו חייבים להקדים את זה ולאפשר לילדים כבר בחינוך העל-יסודי לטעום ולהתנסות ולכוון עצמם להתמחויות העתידיות שלהם.

יפה ויגוצקי: מה שיפה הוא שאין תוחמים לנושא ספציפי שסוגר את התלמיד למהלך הרבה שנים.

יפה ויגוצקי: אנשים משנים קריירות, ואנחנו נותנים לילדים בסיסים רחבים שבאמצעותם הם מסוגלים לעשות בחירות יותר נכונות וגדולות, וליצור מגוון של תפוקות.

שמחה צידון: מה שיפה בתפוקה של הרובוט זה לא התוצר הסופי, אלא התהליך.

יפה ויגוצקי: מאפשר לנו להביא את הילדים לעבודת צוות אמיתית, דבר שקשה להשיג אותו בדרך כלל.

יפה ויגוצקי: אנחנו עוברים לתחרות הארצית באלקטרוניקה.

זבולון אורלב: בית ספר שפירא, נתניה, בבקשה.

יוגב יפת: זה פרוייקט סיום כיתה י"ב, שעשיתי עם עוד שני חברים.

יוגב יפת: זו כספת.

יוגב יפת: הצגנו את הפרוייקט במכון וייצמן, שם זכה בציון לשבח.

יוגב יפת: הצגנו אותו גם באוניברסיטת תל-אביב, שם זכה במקום הראשון.

יוגב יפת: זוהי כספת, בה יש מכונית, והיא אמורה לפתוח אותה.

יוגב יפת: העיקרון הוא שמעבירים מגנט, ואז שנאי הזמן מאתר אותו -

שיאון ששון: הרעיון של הכספת הוא ליצור מנגנון פריצה לכספת על ידי רעיון פיזיקלי או אלקטרוני.

שיאון ששון: אנחנו שילבנו את האלקטרוניקה עם הפיזיקה, בנינו מעגלים שונים, ומוט שזוהר בחושך.

שיאון ששון: המוט נופל מהר, מגנט נופל לאט יותר.

שיאון ששון: הפורץ של הכספת צריך להבין את הרעיון הזה ואז הרכב שמסתובב בפנים משנה את מסלולו ויוצא החוצה.

שיאון ששון: בתחרות במכון וייצמן הצגנו את הרעיון הפיזיקלי, זכינו במקום שביעי וקבלנו ציון לשבח.

שיאון ששון: באוניברסיטה הצגנו את האלקטרוניקה שבכספת, וקבלנו מקום ראשון.

שיאון ששון: זה גם התפרסם במקומון.

זבולון אורלב: כמה זמן לקח לכם לבנות את הכספת?

שיאון ששון: כארבעה חודשים.

זבולון אורלב: מחוץ לשעות הלימודים?

שיאון ששון: גם בשעות הלימודים, וגם אחריהן, בהדרכה צמודה של המורה לפיזיקה.

שיאון ששון: על רוב הרעיונות אנחנו חשבנו, והוא עזר בביצוע.

זבולון אורלב: עכשיו מקום ראשון בקטגוריה של טכנאים, מכללת אורט אשקלון.

אריה ארביטמן: בניתי מעגל, שהוא מד התנגדות המורכב בתוך המחשב ועוזר לטכנאים ולהנדסאים למדוד את הרכיבים עצמם באמצעות החשב.

זבולון אורלב: של מי הרעיון?

זבולון אורלב: זאת המצאה חדשה או פיתוח של דבר קיים?

אריה ארביטמן: הרעיון הוא של בית הספר ושלי, זה פיתוח של דבר קיים.

אריה ארביטמן: מה שמיוחד בו הוא שרואים את התצוגה על המחשב, ואדם יכול לשבת במעבדה ולמדוד רכיבים אלקטרוניים.

זבולון אורלב: בקשו מכם כבר את הפטנט?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: עכשיו לקטגוריה של הנדסאים שביצעו פרוייקטים עבור צה"ל.

זבולון אורלב: מכללת אורט הרמלין, נתניה.

אייל ויינברגר: עשיתי דחיסה של קבצי דיבור.

אייל ויינברגר: אני מקליט את עצמי למחשב, מפעיל לוגריתם שדוחס את המידע פי 4, ומשחזר את האות.

אייל ויינברגר: שומעים את הדיבור.

זבולון אורלב: למה זה יכול לשמש?

זבולון אורלב: לכאורה, אין היום בעיה של מקום היום.

אייל ויינברגר: יש, אחרת לא ממציאים את ה- MP 3.

אייל ויינברגר: ה- MP3 דוחס בכמה צורות, אני עושה את זה בשיטה קצת שונה אבל, פחות או יותר, לפי אותו עיקרון.

זבולון אורלב: אתה משרת בצה"ל במקצוע שלך?

אייל ויינברגר: עוד מעט.

זבולון אורלב: בהצלחה.

זבולון אורלב: אורט גבעת רם, אלון, בבקשה.

אלון כהן: המערכת שהצגתי בתחרות היתה אחרת.

אלון כהן: זו היתה מערכת שבעזרת העכבר מנועים הזיזו את הג'ויסטיק, על כסא הגלגלים לאדם שיכול להפעיל רק בעזרת הסנטר.

אלון כהן: זו היתה מערכת אלקטרונית שבעזרתה הוא הסיע את עגלת הנכים.

אלון כהן: אחרי התחרות בניתי מערכת חדשה, הרבה יותר יעילה.

אלון כהן: התחברתי לתוך הג'ויסטיק של העגלה.

אלון כהן: כעת המערכת היא אלקטרונית לחלוטין, וזה מונע הרבה בעיות.

אלון כהן: עכשיו כשהוא מזיז את העכבר, העגלה נוסעת בהתאם, ויש לחצן לעצירת חירום.

זבולון אורלב: מה שמניע זו הגולה של הג'ויסטיק.

אלון כהן: קודם היה צריך להחזיק כל הזמן את הג'ויסטיק, וזה היה קשה.

אלון כהן: עכשיו יש לו נהג אוטומטי, מזיז את הגולה והעגלה נוסעת וממשיכה לנסוע עד שהוא נותן לחיצה וזה עוצר, או שהוא מחזיר את הגולה אחורה.

אלון כהן: המערכת הזו לא היתה בתחרות, היא חדשה, ואני עובד עכשיו על מערכת נוספת, יותר מתוחכמת ומצומצמת.

אלון כהן: במערכת הקודמת היתה אפשרות להזיז את העגלה עם פלאפון.

אלון כהן: אפשר היה לצלצל אליו לפלאפון ולהסיע אותו, בעזרת חצי הפלאפון.

אלון כהן: אני מקווה להגיע עם המערכת החדשה למוצר סופי תוך שבועיים, ואז להתחיל לשווק אותו.

זבולון אורלב: שלומי, זה עוזר לך?

שלומי: כן.

זבולון אורלב: זה באמת מאוד מרשים.

זבולון אורלב: למדינת ישראל אין אוצרות טבע, והיתרון היחסי והבלעדי שלנו בעולם זה האוצר האנושי.

זבולון אורלב: היכולת שלנו, כעם וכאזרחי מדינת ישראל, לפתח יכולות איכותיות שיהיו היתרון היחסי שיביא אותנו לרווחה חברתית, ביסוס כלכלי וחוסן בטחוני.

זבולון אורלב: זה גם אחד מיתרונות האדם על הבהמה, הצטיינות.

זבולון אורלב: במקורות שלנו מופיע שכשם שפרצופיהן אינם שווים, כך דעותיהם אינן שוות.

זבולון אורלב: היכולות שלנו אינן שוות, ותפקידה של מערכת החינוך זה לעודד את היכולות.

זבולון אורלב: עם כל הקשיים של מערכת החינוך, יש כמה נקודות אור שמעודדות ונותנות תקווה.

אלון כהן: אני קבלתי את כל הקרדיט, אבל גם אלכס טבקווה נטל חלק לא קטן בפרוייקט.

אלכסנדר מלטינסקי: אני מאורט גבעת רם.

אלכסנדר מלטינסקי: בנינו מערכת הנשלטת על ידי מחשב, ועוקבת בשני צירים במרחב אחרי תנועת השמש, או כל מקור אור אחר ומעבירה את האנרגיה שהיא מייצרת לצרכן.

זבולון אורלב: אני מבין שזה לא חידוש.

זבולון אורלב: החידוש הוא ברדיפה אחרי השמש?

אלכסנדר מלטינסקי: כן, זה מוצא אותה במרחב ומתחיל לעקוב אחריה בשני צירים.

אלכסנדר מלטינסקי: זה מספק ואט אחד, אבל זה מראה עיקרון.

זבולון אורלב: זה יקר להרכבה?

אלכסנדר מלטינסקי: זה לא זול, אבל אתה יכול גם להרוויח מהאנרגיה שמייצר.

זבולון אורלב: מקום שלישי, אורט ע"ש חרמצקי.

איליה גייסינסקי: אין חידוש, מחשב נייד ששולט ברמזורים, כמו בכל צומת מרומזרת.

זבולון אורלב: הפקודות עוברות דרך חוט המדפסת?

זבולון אורלב: אז מה החידוש?

זבולון אורלב: רק היכולת הטכנית.

זבולון אורלב: כאמור, אני רוצה לברך אתכם, אני מניח שאתם מושא חיקוי.

זבולון אורלב: קבעתם רף גבוה, ושתהיה לכם הצלחה.

זבולון אורלב: כל הכבוד לכם, למחנכים, המורים והמנהלים שלכם.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.