ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 466, 2002-05-28 14:05

זבולון אורלב: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה בעניין גנזים - ישיבה קצרה שתסתיים כמה דקות לפני השעה 3, שהיא בעצם ישיבת מעקב.

זבולון אורלב: אנחנו קיימנו ישיבה מתי שהוא בדצמבר 2001, ג' בטבת תשס"ב וקיימנו דיון בעניין הסכנה להמשך קיום גנזים.

זבולון אורלב: אני אקרא את תמצית העניינים: "מכון גנזים שהוקם במסגרת אגודת הסופרים העבריים בארץ ישראל כאר

זבולון אורלב: כיון לתולדות הספרות העברית והיוצרים העבריים, הוצג כנכס תרבותי ראשון במעלה במדינת ישראל, בישיבת הוועדה שהתקיימה בדצמבר 2001.

זבולון אורלב: המכון סבל במהלך שנות ה90- ממחסור חמור במשאבים ותקציבים, שגרם לקשיים בתפעולו.

זבולון אורלב: בשנים האחרונות הקצה משרד המדע, התרבות והספורט תקציבים לצורך ארגון מחדש של המכון.

זבולון אורלב: במהלך 2001 הסתבר שחלק מהכספים שהעביר המשרד לאגודת הסופרים לצורך מימון מכון גנזים, לא הגיעו לייעודם, דבר שהביא לפתיחת חקירה בנושא.

זבולון אורלב: בשל כך הופסקו תשלומי המשכורות לעובדים והתשלומים לקבלני השירות, והמכון נסגר.

זבולון אורלב: בדצמבר 2001 כאמור דנה ועדת החינוך והתרבות בנושא הסכנה לקיום גנזים.

זבולון אורלב: בסיכום הישיבה הובהר שתמונת המצב העגומה של המכון מאיימת על שמירת הנכסים המצויים בתוכו.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה כי בעקבות פניית אגודת הסופרים, יפעלו גנז המדינה, משרד המדע, התרבות והספורט ורשם העמותות למצוא דרך להמשיך ולקיים את מכון גנזים ולהסיר את סכנת הסגירה.

זבולון אורלב: לאחרונה נמסר מגורמים שונים במשרד המדע, התרבות והספורט וממנהלת המכון, כי הוקמה ועדה קרואה, המכהנת כוועד מנהל זמני של אגודת הסופרים העבריים.

זבולון אורלב: נפתח חשבון בנק חדש, שולמו משכורות העובדים, ובסוף חודש פברואר נפתח המכון מחדש.

זבולון אורלב: הוועדה הקרואה החליטה להקים לאלתר עמותה נפרדת לניהול פעילות גנזים, בראשות איש מקצוע, שתהווה חלק מהאגודה, אך תהיה ישות משפטית עצמאית.

זבולון אורלב: מנהלת המכון מסרה כי גם כיום סובל המכון מקשיים בתפעולו ובתקצובו - התקציב הקיים והחובות לספקים מגבילים את הפעילות השוטפת, יש בעיות בכוח אדם, בעיות התחזוקה לא נפתרו ואין אפשרות להמשיך בתהליך קידום הארכיון.

זבולון אורלב: למרות חידוש פעילות המכון, יכולים הדיווחים השונים לעורר דאגה.

זבולון אורלב: הדבר נכון במיוחד לדיווח של משרד המדע, התרבות והספורט, לפיו: נכון להיום כתבי היד אינם נשמרים בתנאים אקלימיים המבטיחים את שמירתם לדורות - זה ציטוט - ראה מכתב מ14.4-" עד כאן האיש שלנו, מר אודי שפיגל, שמלווה את הדיון הזה, הכין לי.

זבולון אורלב: אני מציע שאנחנו נתחיל עם הגנזים.

זבולון אורלב: גברת חדוה רוכל, יש לך דברי חדווה, שמחה ואורה?

חדוה רוכל: לאחרונה מתחילים להיעשות מספר דברים, אבל אני מוכרחה לומר שעד לפני שבוע, משהו כזה, בשטח עדיין המצב היה מאד מאד קשה.

חדוה רוכל: בשעה שאנחנו מדברים יש בעיה של כיבוי אש בבניין - ואנחנו שומעים מה שקרה בפריס בקונסוליה - זאת אומרת, העניין של הבטיחות במקום הוא עניין קריטי לפי עניות דעתי.

חדוה רוכל: היה מזוהם חודשים, לא נעשה חיטוי כבר שנתיים-שלוש.

חדוה רוכל: בשטח היה קשה מאד לעבוד.

חדוה רוכל: ובתוך כל האווירה הזאת מגיעים המשתמשים, אחרי שאנחנו עשינו במשך 5 השנים שיווק למקום, זאת אומרת, אנשים היו מאד מאד מרוצים - הם נדהמים להיכנס למקום.

חדוה רוכל: כל הציוד, התאורה, כל השירות ניתן כל הזמן תוך התנצלויות, כיוון שמה שנראה בשטח, נראה רע מאד.

חדוה רוכל: במשך כל הזמן בעצם אני לא קיבלתי דיווח מה נעשה.

חדוה רוכל: לאחרונה קיבלתי דיווח מרואה החשבון שהתקציב שלנו אמנם קוצץ וגם החצי מיליון שקלים שלא הגיעו אלינו בשנה שעברה, השנה לא נוכל לקבל אותם.

חדוה רוכל: זאת אומרת שיש סכנה להמשך המפעל של המסעור, כיוון שהכל קרס - מערכת המחשבים, מכונות הצילום, אי אפשר לתת שירות טוב לקהל אפילו עכשיו, ברגע זה.

זבולון אורלב: ברגע זה שאת מדברת איתי העובדים קיבלו משכורות, החשמל עובד, המיזוג עובד.

חדוה רוכל: המיזוג פחות או יותר.

זבולון אורלב: מה מונע כרגע עבודה סדירה?

זבולון אורלב: אם העובדים מקבלים משכורות, המכונות עובדות, אז מה מונע?

חדוה רוכל: אני אומרת שמכונות הצילום לא עובדות כהלכה - מכונה אחת יצאה כמעט מכלל שימוש, מכונה שניה צריכה כל הזמן תיקונים וצריך להשקיע כספים.

חדוה רוכל: אנחנו לא יכולים לצלם לקהל צילומים שחורים ומלוכלכים, ולקחת גם כסף, אז אנחנו איכשהו מתמרנים.

חדוה רוכל: זאת אומרת, הציוד מוכרח להיות תקין.

זבולון אורלב: חוץ ממכונת הצילום, מה הצרות שלכם?

חדוה רוכל: זהו, אני מקווה.

זבולון אורלב: רק מכונת הצילום?

זבולון אורלב: אם יתנו לכם מכונת צילום מעולה?

קריאה: אישרנו.

קריאה: בוועדה הקרואה כבר אישרנו.

חדוה רוכל: בוועדה הקרואה אישרנו, אבל הכסף לא אושר, וזה חבל.

זבולון אורלב: לפי הדיווח יש התקדמות ענקית מהישיבה הקודמת.

חדוה רוכל: נכון.

זבולון אורלב: אז בשביל מה אנחנו מקיימים את הישיבה?

זבולון אורלב: צעקו לי: גנזים, גנזים.

זבולון אורלב: אני שומע גנזים, אני מתייצב דום.

זבולון אורלב: גברת בטי דן ממשרד המדע, התרבות והספורט.

בטי דן: כפי שאמרת, במצב מדצמבר חל שיפור רב.

בטי דן: הוועדה הקרואה כרגע לקראת סוף הדיונים שלה, אנחנו מתמקדים עכשיו בתקנון של גנזים.

בטי דן: אני רוצה לציין שבציטוט שאמרת של משרד המדע, שנכון להיום כתבי היד אינם נשמרים בתנאים האקלימיים המבטיחים את שמירתם לדורות - התכוונתי גם לנושא של הבטיחות, אבל אנחנו גם רשמנו שבעתיד המצב יוכל להשתפר עם שינויים שאנחנו הצענו גם בוועדה הקרואה.

בטי דן: אני רוצה להתייחס לנושא של הבטיחות, שזה גם היה בעשר שנים האחרונות - הייתה אותה בעיה - ואנחנו בוועדה הקרואה שמנו את זה בעדיפות ראשונה לטפל בנושא של הבטיחות.

זבולון אורלב: מי זאת הוועדה הקרואה?

מירון איזקסון: מר גד יעקובי ואני.

זבולון אורלב: מר גד יעקובי בתור מה?

מירון איזקסון: מר גד יעקובי הוא חבר אגודת הסופרים.

זבולון אורלב: אגודת הסופרים מינתה אתכם?

זבולון אורלב: מי מינה אתכם?

מירון איזקסון: אגודת הסופרים העבריים, כפי שכולנו יודעים, נקלעה למצב קטסטרופלי.

מירון איזקסון: היו שנים של ניהול רע, ובתקופה האחרונה יכול להיות שמעבר לזה - אנחנו מחכים לדוח שרשם העמותות אמור להוציא, אנחנו בזה לא נוקטים עמדה.

מירון איזקסון: בשלב כלשהו, רשם העמותות, מיודענו עמירם בוגט, הסיר את אישור הניהול התקין מאגודת הסופרים, כתוצאה מזה משרד התרבות אסור היה לו להעביר יותר כסף.

מירון איזקסון: אני מכיר את זה כי אני משמש יושב ראש מדור הספרות במועצה לתרבות ואמנות.

מירון איזקסון: הדבר גרם למפולת בכל אגודת הסופרים ובעיקר בגנזים, ואז כל מה שגברת חדוה רוכל אמרה, זה היה מצב פשוט קטסטרופלי.

מירון איזקסון: מר עמירם בוגט ביקש ממני לקחת על עצמי לתקופת חירום את אגודת הסופרים, עד שנוכל לייצב אותה ולקיים בחירות.

מירון איזקסון: אני סירבתי לו ובשלב מסוים אמרו לי שאם לא, אז זהו, הכל נהרס, כולל גנזים.

מירון איזקסון: ביקשתי שלפחות יצרפו לי עוד מישהו, צירפו לשמחתי את מר גד יעקובי, שיש לו גם ניסיון ניהולי טוב מאד, ואנחנו יחד פעילים, כשמטרתנו לקיים בחירות באגודת הסופרים בספטמבר, כי אני לא מעונין בתפקיד.

מירון איזקסון: לשם כך אנחנו מארגנים מה שאפשר באגודה - שילמנו את כל המשכורות לאנשי האגודה, כולל לגנזים, לפני ימים אחדים העברנו להם גם את כל הזכויות הסוציאליות שלהם שעוכבו, החזרנו את ירחון מאזניים לפעילות, ובסך הכל השיפור הוא דרמטי.

מירון איזקסון: כרגע אנחנו טורחים - אני כמובן עושה את זה בהתנדבות מלאה.

מירון איזקסון: אתה יודע את זה, אבל שלא תהיה אי הבנה - אנחנו טורחים על הכנת תקנון חדש לאגודת הסופרים, לשם כך אנחנו מזמנים - אני מקווה שהשר וילנאי יהיה נוכח - אסיפה של חברי העמותה בסוף חודש יוני.

מירון איזקסון: במסגרת אותו תקנון אנחנו מציינים, כאחד מסעיפיו, שלגנזים תוקם עמותת ניהול נפרדת.

מירון איזקסון: אני לא רוצה לעסוק ולפגוע כהוא זה בזכות הקניינית של אגודת הסופרים, כי אז אנחנו נתחיל פה תהליך שלא נגמור, והרבה סופרים גם השאירו על פי צוואה את המסמכים שלהם לאגודת הסופרים, ואם נתחיל לעסוק בזה, אנחנו עלולים להיכשל.

מירון איזקסון: אני רוצה רק להקים עמותה לניהול גנזים, שהיא תהיה נפרדת לחלוטין מהחשבון ומהניהול השופט של אגודת הסופרים העבריים.

מירון איזקסון: אנחנו רושמים את העמותה הזאת - משרד גורניצקי בתל אביב עושה את זה עבורנו - בתיאום עם משרד התרבות.

מירון איזקסון: הכוונה היא שהעמותה הזאת תנוהל על ידי 7 אנשים - 3 מתוכם ימונו על ידי אגודת הסופרים העבריים ו4- - כי אני עמדתי על זה שיהיה רוב - כולל היושב ראש, ימונו על ידי השר.

מירון איזקסון: הסעיף שאני מציע אותו: בהתייעצות של השר עם ראשי החוגים לספרות בשלושת האוניברסיטאות הגדולות: ירושלים, בר אילן, תל אביב - הם אלה שימנו.

זבולון אורלב: אני הייתי מציע לכם לעשות טיפה אחרת: שיבחר מתוך רשימה של מומלצים.

זבולון אורלב: תראה, היום השר הוא וילנאי, אני לא יודע מי יהיה השר הבא - אתה קובע פה לדורות.

זבולון אורלב: סגור את זה ותגיד: אישים מתחום התרבות - גם תסגור את זה - אישים בעלי מעמד בתחום הספרות העברית, כפי שיומלצו על ידי ראשי החוגים לספרות עברית במוסדות האוניברסיטאיים להשכלה גבוהה.

זבולון אורלב: הוא יבחר 4 מתוך רשימה שהם בעלי מעמד בתחום הספרות.

זבולון אורלב: הם יגישו לו רשימה של 10 והוא יבחר מתוכם 4, אבל ה4- האלה צריכים לעמוד ב2- אמות מידה: הם בעלי מעמד בתחום הספרות העברית והם הומלצו על ידי ראשי החוגים.

מירון איזקסון: אני בהחלט מקבל את הצעתך.

זבולון אורלב: הוא לא חופשי להציע מישהו שלא עומד בשתי אמות המידה האלה, אבל גם יש לו חופש בחירה.

מירון איזקסון: והמנכ"ל השוטף יהיה כפוף לאותה ועדה.

מירון איזקסון: יושב ראש ההנהלה, מישהו גם עם ניסיון ניהולי - אנחנו כבר במגע עם כמה פרופסורים לספרות לקבל תשובה.

מירון איזקסון: אני אומר, אבל אני לא רוצה להסתיר - במובן הזה אני חושב שבינתיים, תודה לאל, הצלנו את מכון גנזים.

מירון איזקסון: אני רוצה לומר במפורש, ראשית יכול להיות שביוני, כאשר נעמיד את כל התוכנית בפני עמותת הסופרים, לא יקבלו את זה - צריך לקחת בחשבון שהמהלך יכול להיכשל.

מירון איזקסון: דבר נוסף - וזה הדבר העיקרי שאני רוצה לומר - אני חושב שלטווח ארוך, אם רוצים להרים את מכון גנזים כמוסד תרבותי-לאומי, מעבר לדברים השוטפים האלה, התקציבים שלו צריכים להיות לגמרי אחרים, הם צריכים להיות מתוקצבים - כמו שמוסדות אחרים, תרבותיים, יש להם תקציב קבוע שלא נוגע לתקציב השוטף - הדרך היחידה להתמודד לטווח ארוך, בנוסף להפרדה הנוהלית שאנחנו עכשיו עושים, מר גד יעקובי ואני, הדרך היחידה כדי שאפשר יהיה באמת לשפר, לקומם את זה, לשפר את כל התנאים שם, שלא תהיה המסכנות של היום - היום המחקר חודש, באים אנשים, אפשר לעשות, נחליף מכונת צילום - אבל אם רוצים לעשות ממש העלאה של הדבר הזה והתייחסות אליו כמוסד תרבותי, זה צריך לצאת ממסגרת התקציב הזאת, וזו שאיפה, או קריאה שבהחלט רלוונטית לוועדת החינוך, היא הרבה מעבר ליכולת שלי.

מירון איזקסון: מה שאני רוצה לומר, אני מקווה שאם ירצה השם מר גד יעקובי ואני נעזוב את תפקידנו במצב שבו לגנזים יש עמותה נפרדת לניהול, אלא אם כן יכשילו את המהלך באסיפה הכללית, שאין יותר סכנה שקריסה של אגודת הסופרים תביא בחובה גם קריסה של גנזים.

זבולון אורלב: מה עם מכונת הצילום?

מירון איזקסון: תראה, נמצא פה החשב המלווה מטעם משרד התרבות.

מירון איזקסון: אם הוא יגיד שיש לזה תקציב, אני בעד.

זבולון אורלב: שמע, עד היום מכון גנזים תמיד יצא מפה עם משהו.

זבולון אורלב: אני לא מתבייש לעסוק גם במכונת צילום - אם זה עוזר לקידום הספרות העברית.

זבולון אורלב: בבקשה, החשב המלווה, מה שמך?

רמי אלחנתי: שמי רמי אלחנתי.

זבולון אורלב: אתה רואה חשבון חיצוני?

רמי אלחנתי: אני רואה חשבון חיצוני, שמוניתי על ידי משרד המדע ללוות את הוועד המנהל, ובעצם את העמותה במקביל, בפעילות השוטפת.

זבולון אורלב: זה מתואם עם רשם העמותות?

רמי אלחנתי: כן.

רמי אלחנתי: אנחנו קיבלנו את אגודת הסופרים עם חובות של 650,000 שקל, לא כולל חוב שכנראה מסתכם בחצי מיליון שקל לעיריית תל אביב.

רמי אלחנתי: את החוב אנחנו צריכים לשלם מההכנסות השוטפות, מההקצבה השוטפת לשנת 2002, כי משרד המדע הודיע לנו שכל היתרות משנת 2001 לא נוכל לקבל אותן - הכספים שלא התקבלו בשנת 2001.

רמי אלחנתי: במסגרת הדבר הזה אני צריך לפעול, כלומר להחזיר חובות של 650,000 עד מיליון שקל, כשההקצבה שלנו היא בערך 1,900,000 שקל.

זבולון אורלב: גם לאגודה וגם לגנזים?

רמי אלחנתי: גם לאגודה, גם לגנזים, לפעילות השוטפת ולהחזיר את החובות.

מירון איזקסון: במילים אחרות, אם משרד התרבות לא יאפשר העברת כסף שהוקפא בשנה הקודמת, וירצה שנתפרנס רק מהכסף השוטף, לא נוכל לעשות הרבה דברים.

רמי אלחנתי: ובמסגרת זו נכנסת אותה מכונת צילום קטנה - אבל הרקע של הדברים מאד חשוב פה.

רמי אלחנתי: אנחנו לא נוכל להעביר את האגודה בצורה נאותה לוועד המנהל החדש שיקום, אם לא יגדילו לנו, או יתנו לנו לפחות חלק מהחובות של שנה שעברה.

זבולון אורלב: איזה סכום הוקפא משנה שעברה, שלפי דעתכם היה צריך לעבוד ולא עבר?

חנה גזית: לגנזים, לפרויקט, חצי מיליון ועוד בין 250-300 אלף שקל.

זבולון אורלב: מי הדוברת?

חנה גזית: חנה גזית, מנכ"ל אגודת הסופרים.

זבולון אורלב: הבנתי, אז אין מכונת צילום.

רמי אלחנתי: לא אמרנו שלא.

רמי אלחנתי: אנחנו נדאג שתהיה מכונת צילום פועלת באגודת הסופרים.

זבולון אורלב: מר מיכה ינון, לא היית בתחילת הישיבה - התמונה המצטיירת היא שבאמת מאז הישיבה הקודמת בדצמבר יש התקדמות גדולה מאד במובן זה שהוקמה ועדה קרואה ויש לה איזה שהיא תכנית - יש חשב מלווה, הכסף ממשיך לזרום, שולמו המשכורות, וכל הבעיה שלנו הייתה מכונת צילום, שעכשיו הובטח שיימצא איזה שהוא פתרון.

זבולון אורלב: יש גם אופק ציבורי במובן זה שאומר מר מירון איזקסון שהם הולכים להקים עמותת ניהול לגנזים.

זבולון אורלב: עם כל זה, נשארו שתי בעיות: בעיה אחת שמהסכום של 1,900,000 בשוטף קשה מאד להחזיר את החובות, והם אומרים שהפתרון יכול להיות אם המשרד יעביר לכאורה את ההקצבות שהיו צריכות לעבור בשנת 2001 ולא עברו מאיזה שהיא סיבה - שלא ברורה לי - שהמשרד כרגע אומר:

זבולון אורלב: אין לכם סיכוי לקבל את זה.

זבולון אורלב: דבר נוסף, אומר החשב המלווה: תשמעו, בסכומים האלה יש בעיה באמת לקיים את העניין.

מיכה ינון: אני רוצה קודם כל לנצל את ההזדמנות להודות לוועדה הקרואה שלקחה על עצמה בהתנדבות לעסוק בנושא וקידמה אותו באופן משמעותי, ופעלה לפי מדיניות שגיבשנו יחד שצריך להפריד את האגודה מגנזים, שגנזים הוא על תקן של ארכיון ציבורי, או אוצר לאומי - לא חשוב איך שנגדיר אותו באופן פורמלי - והוא לא צריך להיות בן ערובה של היסטורית הסכסוכים של אגודת הסופרים.

מיכה ינון: אנחנו נמצאים בעוד שלב ב"טלנובלה" הזאת - אני לא יודע אם זה ייגמר עכשיו, או שניפגש פה בעוד שנה ונדון מה קרה עם הוועד המנהל החדש.

מיכה ינון: אנחנו לא רוצים לקשור אחד עם השני, כי הקשר הזה - למרות שזה נכס של אגודת הסופרים, אנחנו לא כופרים בזה - אבל רוצים לנהל את זה בנפרד כדי לא לחזור על העניין.

מיכה ינון: יש 500,000 שקל שניתנו בשנת 2000 לגנזים, ולדעתי עוד מחפשים אותם, או שכבר מצאו אותם באיזה מקום.

מיכה ינון: זה לא סתם שלא העבירו כסף לגנזים, כי העברו 500,000 שקל והם לא הגיעו לגנזים, אלא במקרה הטוב לצרכים אחרים - אני לא רוצה להגיד מעבר לזה.

זבולון אורלב: מה שאתה אומר, שזה לא הלך לאיבוד במשרד - שיש סיכוי למצוא אותו - אלא הוא הלך לאיבוד באגודת הסופרים.

רמי אלחנתי: הוא מדבר על שנת 2000, הם מדברים על שנת 2001.

מיכה ינון: אנחנו עוד מחפשים את שנת 2000.

מיכה ינון: יש פה איזה שהיא אחריות, מי לקח?

מיכה ינון: למה לקח?

מיכה ינון: האם לקח?

מיכה ינון: וזה עדיין בחיפושים.

מיכה ינון: אנחנו לא בקלות יכולים להעביר עוד מנות כאלה, כי הייתה פה איזה תכנית שהובטחה עוד בימיך, אני חושב, כמנכ"ל משרד החינוך, אם אתה זוכר, שהבטיחו תכנית של 4 שנים, נדמה לי, כל שנה 500,000 שקל.

זבולון אורלב: חלק מהשנים קיימו.

מיכה ינון: אנחנו קיימנו כל הזמן, עד שפתאום הכסף נעלם, אז הפסקנו.

מיכה ינון: זו הסיבה האמיתית.

מיכה ינון: מדוע הפסקנו?

מיכה ינון: הרי זו הייתה המנה השלישית - המנה השלישית נעלמה ואיננה.

זבולון אורלב: ועכשיו, כשזה סודר, למה אי אפשר לחדש?

מיכה ינון: אנחנו רוצים לחדש, אנחנו מחדשים.

מיכה ינון: התקציב של 1,800,000 זה כולל המנה הרביעית, רק שהם אומרים שבכסף הזה הם רוצים לשלם את החובות.

זבולון אורלב: אבל מה עם המנה השלישית?

מיכה ינון: המנה השלישית נעלמה, המנה הרביעית נתנו אותה עכשיו.

זבולון אורלב: שנת 2000 נעלמה, לא 2001.

מיכה ינון: זה לא משנה - אנחנו הבטחנו 4 מנות.

קריאה: לא 4 - 5 מנות.

מיכה ינון: היא אומרת 5, לדעתי 4.

זבולון אורלב: לא, אני מעיד.

מיכה ינון: 5 מנות?

מיכה ינון: אז אנחנו כבר עוד מעט בשנת 2003 - אז אנחנו את ה5- מנות שהבטחנו נעביר - הבעיה היא לא להעביר את ה5- מנות, השאלה היא מה יצא מזה, ולא יצא מזה הרבה.

זבולון אורלב: לא העברת 5 מנות.

מיכה ינון: אז עוד שנה אנחנו נעביר כבר 5, אנחנו עכשיו ב4-.

זבולון אורלב: מה שהיא אומרת זה שבעצם הם קיבלו עכשיו את המנה השניה.

מיכה ינון: מה פתאום?

מיכה ינון: אנחנו בעצם העברנו 4 מנות, רק מנה אחת נעלמה.

חנה גזית: לא, יש לך טעות.

חנה גזית: העברתם את 1999 ואת שנת 2000.

חנה גזית: בשנת 2001 לא הגיעה אגורה אחת, שנת 2002 קיצצו להם עוד ב100,000-, העבירו רק 400,000 שקל.

מיכה ינון: אז קודם כל, בשנת 2002 עושים בזה שימוש לפרויקט, או עושים בזה שימוש שוטף?

רמי אלחנתי: לא פרויקט - נכון להיום זה לא יהיה לפרויקט.

מיכה ינון: בקיצור, אנחנו רוצים שקודם העניין הזה יתייצב, אנחנו הרי לא בורחים, אז זה נדחה בשנה לא בגללנו, בגלל שהכסף נעלם קודם כל.

מיכה ינון: אם העמותה הזאת באמת אכן תתקיים ותעבור את האסיפה, אנחנו לא מוכנים לתת עוד פעם 500,000 שקל שייעלמו.

זבולון אורלב: מר רמי אלחנתי, מה שאומר מר מיכה ינון זה שהמשרד אחראי שיגיעו 5 מנות.

זבולון אורלב: לדבריו, המנה של 2002 הועברה, זה בתוך התקציב.

זבולון אורלב: יהיה עוד פעם בשנת 2003 ובשנת 2004 ויש לכם את ה5- מנות.

רמי אלחנתי: אבל זה לא יעזור לנו נכון להיום, כשאנחנו צריכים להפעיל את העמותה בשנת 2002 ולשלם את החובות של שנת 2001.

מיכה ינון: למה?

מיכה ינון: אם השנה אתה לא מפעיל את הפרויקט המיוחד, אלא משלם בזה חובות

רמי אלחנתי: זה לא מספיק לי.

חנה גזית: אבל היו כל כך הרבה הוצאות לפני שנה.

מיכה ינון: רבותיי, אנחנו הרי נמצאים בשנה של קיצוצים, לא בשנה שאנחנו מחפשים מה לעשות עם הכסף הזה.

מיכה ינון: אז מה אתם מציעים?

מיכה ינון: אנחנו מוכנים לקחת מתקציב אגודת הסופרים, המאזניים וכן הלאה - אנחנו מנסים לתמרן בין כל הדברים האלה ולגלגל את זה עוד שנה.

זבולון אורלב: בשנת 2002 הם לא יקבלו יותר מהסכום של 1,700,000 שקל?

מיכה ינון: כרגע לא נראה לי, אלא אם יש לך איזה רעיון מאיפה לקחת את זה.

זבולון אורלב: אם אני אגיד את הרעיון שלי, הקואליציה תתפרק.

מיכה ינון: אז נעזוב את זה.

זבולון אורלב: היום הצעתי חוק שנקרא חוק השילוב, שמאפשר לילדים מהחינוך המיוחד לעבור לחינוך הרגיל ולהמשיך להנות קצת מהזכויות שלהם, כי אני טוען שיש אלפי ילדים כלואים בחינוך המיוחד רק מפני שאם הם יעברו לחינוך הרגיל, ייפסקו כל הזכויות.

זבולון אורלב: אני אומר, תעבירו אותם לא עם 100%, עם 30% ממה שיש להם.

מירון איזקסון: נאמר לנו שישקלו, במידה וחלק מהכסף שהוקפא, אולי יהיה חלקו.

מירון איזקסון: אז בוא לא נגיד עוד בלשון סופית, אלא הבטיחו לנו לבדוק את האפשרות.

מיכה ינון: וגם אם ימצאו את ה500,000-, אנחנו לא ניקח אותם.

מירון איזקסון: לא ימצאו אותם.

זבולון אורלב: ה500,000- נזלו - היה בלגן באגודת הסופרים והם נזלו.

מיכה ינון: אני חושב שצריך להחזיר אותם.

זבולון אורלב: אז אתם המדינה תחקרו לאן הם הלכו ותתבעו השבה.

מיכה ינון: יכול להיות.

מיכה ינון: אני אומר, כשישיבו את זה, לא ניקח את זה לעצמנו, נשאיר את זה לכם.

זבולון אורלב: בינינו, אני חושב שזה עדיין שמחת עניים כל מה שקורה עם גנזים.

חדוה רוכל: אני רוצה להגיד שהתחלה עם הפרויקט, שזה עבודה שוטפת של מזעור החומר והגיבוי שלו, זה פשוט קשה מאד לקבל.

מיכה ינון: מי שהפסיק את הפרויקט זה לא אנחנו.

קריאה: אבל אי אפשר לומר שהפרויקט הופסק לגמרי.

חדוה רוכל: אז אני רוצה לדעת מה התקציב לגיבוי של החומר.

חדוה רוכל: אם זה הופסק לגמרי - אם לא מטפלים בתשתיות, אז הכל קורס.

חדוה רוכל: כלומר גם המיליון שהושקע יורד לטמיון.

זבולון אורלב: למה ליפות את המציאות?

זבולון אורלב: הפרויקט הופסק, הוקפא, נדחה.

זבולון אורלב: אז אני אומר שמחת עניים, כי מן הראוי היה במדינה מתוקנת שמכון מסוגו של מכון גנזים לא היה.

מיכה ינון: הצענו להם לעבור לארכיון המדינה, הצענו לעבור לספריה הלאומית, הצענו לעבור לאוניברסיטאות.

מיכה ינון: אגודת הסופרים רואה את זה - בצדק מבחינתה – כנכס.

זבולון אורלב: לא רק זה, הוא גם אומר לך שיש אנשים שציוו את רכושם וציוו את מורשתם לאגודת הסופרים - יש פה בעיות גם של זכויות קניין וכדומה.

מיכה ינון: לכן אנחנו לא מתנגדים לזה, אנחנו רק אומרים שעד שהעמותה הזאת לא תהיה עמותת ניהול נפרדת ומסודרת, אנחנו חוששים להעביר סתם כספים.

מיכה ינון: הרי כבר העברנו, היינו בסיפור הזה.

בטי דן: אני רוצה להוסיף שלאחרונה גנז המדינה הציע שפרויקט המזעור ייעשה בכלל הארכיונים באמצעותו, דבר שיוזיל את העלויות.

בטי דן: יכול להיות שזה יבוא בחשבון.

בטי דן: בפניה הזאת שהוא הגיש לך היום, יכול להיות שהוא מביא את הנושא הזה.

זבולון אורלב: הגנז כתב לי כך, במכתבו אלי היום - בעצם מכתב מאתמול: "לצערי הרב לא אוכל להשתתף בפגישת הוועדה האמורה להתכנס ביום שלישי, מחמת התחייבויות קודמות.

זבולון אורלב: כפי שכתבתי לך במכתבי הקודם, ולצערי, אני שותף מלא לדאגתה של הגברת רוכל למצב גנזים.

זבולון אורלב: נראה לי כי יש להאיץ את המהלכים הננקטים בידי ההנהלה הזמנית להפיכת גנזים לישות המתנהלת באורח עצמאי.

זבולון אורלב: במקביל יש לזכור מבנה ראוי באזור המרכז, מבנה המתאים לדרישות האחסון, המיגון ומרחבי העבודה הנדרשים לצוות העובדים.

זבולון אורלב: "

מיכה ינון: הוא מציע להוציא את זה מבית הסופר, אבל אגודת הסופרים לא מסכימה.

זבולון אורלב: "...

זבולון אורלב: ולציבור המעניינים, ולהעביר אליו ללא דיחוי את הנכסים החשובים האצורים בגנזים.

זבולון אורלב: המימון למהלך זה צריך להיגזר ממה שמשרד המדע, התרבות והספורט הקצה לעניין זה ממילא.

זבולון אורלב: "

מיכה ינון: נניח שהיינו מוצאים עירייה בגוש דן - סתם אני אומר, חולון - אז מה, אגודת הסופרים הייתה מוכנה שנעביר את זה?

זבולון אורלב: סליחה, "גנזים יוחזר למקומו הנוכחי..." - אנחנו נוציא אותו ונחזיר אותו - "מיד לאחר שההנהלה החדשה תסיים לבצע את כל הפעולות הנדרשות להכשרת המבנה הנוכחי לייעודו החשוב".

מירון איזקסון: אני אשמח מאד שההנהלה החדשה שתקום לאגודת הסופרים.

זבולון אורלב: אתה אומר שוועדה קרואה לא תלך לכזה מהלך, כי זה מהלך עקרוני.

מירון איזקסון: בוודאי שלא.

מירון איזקסון: אני רוצה לקיים בחירות ושיבואו אנשים נבחרים.

זבולון אורלב: אולי תתמודד בסוף, מי יודע?

מירון איזקסון: לא, אני מודיע לך שלא.

מירון איזקסון: אני לא אטפל עכשיו בהעברת בניין.

זבולון אורלב: ברגע שיש עמותה נפרדת, יש גם הנהלה קבועה.

מיכה ינון: אם יהיה לנו פרטנר עם מי ללכת לעשות מהלכים, נעשה מהלכים.

בטי דן: אני רוצה לחזור לפרויקט של המזעור.

בטי דן: מאחר והגנז אמר שהם הנושא של המזעור ייעשה דרכו, זה יוזיל עלויות ב70%-, זה דבר שיעזור לנו בגלל מגבלות התקציב של המשרד שלנו.

זבולון אורלב: אני חושב שנחה דעתנו שהסכנה המיידית לסגירת גנזים והדאגה לחוסר יכולתו לפעול במינימום האפשרי, הסכנה הזאת חלפה.

זבולון אורלב: יחד עם זה, אנחנו בהחלט עדיין שותפים באשר לעתידו.

מיכה ינון: דיון מעקב בעוד חצי שנה.

זבולון אורלב: נכון, בדיוק חלפה גם עכשיו חצי שנה.

זבולון אורלב: אנחנו נקבע דיון מעקב נוסף בעוד כחצי שנה, אלא אם כן מישהו יזעיק אותנו בפעמונים ויאמר שיש סיבה להתכנס.

זבולון אורלב: גברת נילי לוי בבקשה.

נילי לוי: כמי שעודד תלמידים להשתמש במכון גנזים לצורך כתיבת עבודות גמר, עבודות מחקר, אני הצטערתי לאחר מכן שהתגלתה חולשתה של התפיסה התרבותית של מדינת ישראל, שבה נתקלו תלמידים שהגיעו למכון גנזים והזדעזעו מהיחס שמשדרת מדינת ישראל.

מיכה ינון: זה לא מדינת ישראל, זה אגודת הסופרים.

נילי לוי: אבל מבחינת התלמידים זה מוסד שמייצג את הממסד.

זבולון אורלב: הוא מבקש שתלמדי אותם אזרחות, שהם ידעו למה אחראית המדינה ולמה אחראית אגודת הסופרים.

זבולון אורלב: תלמידים צריכים לדעת את זה, הוא צודק - לא הכל זה המדינה.

נילי לוי: יש ערכים לאומיים שאנחנו פוגעים בהם פגיעה בלתי ניתנת לתיקון

מיכה ינון: סלחי לי על קריאת ביניים - הבעיה שלי זה לא התלמידים, הבעיה שלי זה איך שאת רואה את העניין.

מיכה ינון: יש עמותה עצמאית של אגודת הסופרים, שקיימת 80 שנה ועוסקת במריבות 80 שנה, או אני לא יודע כמה.

מיכה ינון: המדינה נותנת לה עזרה לקיים את הארכיון.

מיכה ינון: האגודה בעצם מעלה בתפקידה, ואנחנו הצענו להעביר את זה לגורם ממלכתי, לגנז המדינה, לספריה הלאומית, לאחת האוניברסיטאות - כל זה לא בא בחשבון, למה?

מיכה ינון: כי זה של אגודת הסופרים - וצודק, יש אנשים שציוו וכוליה.

מיכה ינון: עכשיו המסקנה שלך שהמדינה לא בסדר, ואת ככה רואה את העניין?

נילי לוי: אני מדברת על נקודת מבטם של תלמידים.

נילי לוי: התלמידים לא יודעים מה הן הקליקות והאינטריגות.

נילי לוי: אבל אתם מבינים בכל זאת למה אני מתכוונת.

זבולון אורלב: אני רוצה להבחין בין החברה הישראלית, העם הישראלי, לבין הממשלה.

זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שמצבו של מכון גנזים הוא תעודת עניות לעם בישראל.

זבולון אורלב: זו תעודת עניות.

זבולון אורלב: אני חושב שאגודת הסופרים, יש לה תרומה מכרעת במצב שאליו נקלע גנזים, כיוון שחלק מהכספים שהועברו על ידי הממשלה לאגודת הסופרים כדי לקיים גם את הפרויקט - 2.5 מיליון שקל ב5- שנים - מתברר שלא הועברו לתעודתם, ובעקבות זה, ובעקבות דברים נוספים, רשם העמותות של הממשלה לא נתן אישור ניהול תקין לעמותה, ובעקבות זה הולכים פה למהלכים משפטיים, כי יותר לא מזרימים כסף לאגודה הקודמת, אלא עכשיו, תוך השגחה של החשב המלווה.

זבולון אורלב: לכן צריך שגם לובי הספרות, אם אפשר, ידע שאת הלחץ על הממשלה צריך לענות - הממשלה תמיד צריכה לתת יותר כסף - אבל לדעת שגם במקרה הזה, לו היו מציעים להם מלוא הבית כסף וזהב, הכל היה חבית ללא תחתית ואני לא יודע אם זה היה מגיע לגנזים.

זבולון אורלב: יש פה בעיות אמיתיות.

זבולון אורלב: עכשיו התבשרנו - אולי גם לנו יש איזה תרומה מסוימת בדבר הזה - שהוקמה ועדה קרואה, שהיא הולכת למהלך של בחירות חדשות, בעצם פתיחת דף חדש בכל המוסדות המשפטיים.

זבולון אורלב: על דעת רשם העמותות המשרד שם חשב מלווה, רואה חשבון.

זבולון אורלב: העובדים שלא קיבלו משכורת, עכשיו מקבלים משכורת - את המינימום ההכרחי מתחילים לקיים.

זבולון אורלב: יקומו המוסדות האלה - נקיים פה דיון בעוד חצי שנה עם המוסדות החדשים ונשאל אותם: מה התכניות שלכם?

זבולון אורלב: איך הופכים את מכון גנזים לכזה שכשיבואו תלמידים לשם, הם ירגישו יחס של כבוד של החברה הישראלית לנכסי התרבות של מדינת ישראל.

מיכה ינון: בינתיים תקחי את התלמידים למוסדות אחרים דומים - יש באוניברסיטאות ובמקומות אחרים.

מיכה ינון: זה לא מקום עכשיו לשלוח תלמידים.

מירון איזקסון: מר זבולון אורלב, אני רוצה רק להעיר שאני שותף לכל הניתוח שלך, רק בתוספת אליו - אני חושב שעיקר הכישלון הוא של אגודת הסופרים, אבל עדיין המדינה, לאורך זמן, הייתה צריכה לראות את מכון גנזים כפרויקט לאומי יותר חשוב, ובעתיד, אם היא לא תראה אותו כך - ואמרתי את זה בתחילת דברי, אם אתה זוכר - לא תהיה לו תקומה אמיתית.

מירון איזקסון: הערה נוספת שלא אמרתי קודם - במכון גנזים יש שתי מחלקות: הארכיון, שהוא העיקר, ומחלקת עיתונות.

מירון איזקסון: אני חושב, וזו גם המלצה למנהלת גנזים, ותהיה המלצה שלי לעמותה שתקום - את כל הדגש צריך לתת על הארכיב, הוא המיוחד, הוא הדבר שאין במקומות אחרים.

מירון איזקסון: מחלקת העיתונות היום צורכת לא מעט מהתקציב של גנזים.

זבולון אורלב: מה זה מחלקת העיתונות?

מירון איזקסון: גוזרים עיתונים בכל ענייני הספרות - אפשר גם למצוא את זה במקומות אחרים, ואם לא אז לא נורא.

מירון איזקסון: אני חושב שהעיקר הוא הארכיונים.

זבולון אורלב: אתה ומר גד יעקובי הבוסים, מה הבעיה?

מירון איזקסון: אנחנו אמרנו את דעתנו ואנחנו רוצים שהעמותה החדשה תנהל.

מירון איזקסון: אני רק מעיר את זה לתשומת לבך, כי אתה תמשיך לעקוב אחרי זה - שיש שם מחלקה חשובה יותר וחשובה פחות.

זבולון אורלב: בסדר גמור.

זבולון אורלב: אז סיכמנו כפי שסיכמנו, שלפחות נחה דעתנו שאין סכנה מיידית, אנחנו דואגים לעתיד וניפגש בעוד חצי שנה.

זבולון אורלב: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.