ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 459, 2002-05-21 10:00

זבולון אורלב: בוקר טוב לחברי הוועדה ולאורחים הרבים שלנו.

זבולון אורלב: היום הוא יום הזמר העברי בכנסת.

זבולון אורלב: זהו יום חגיגי.

זבולון אורלב: כמו שכולנו יודעים יש לנו ערבים של דרמות פוליטיות מרתקות מאד, אבל אנחנו שוכחים אותן היום והיום אנחנו מתרכזים בזמר העברי, שיכלול כמה אירועים.

זבולון אורלב: ראשית – ישיבה של ועדת החינוך והתרבות, שתהיה מוקדשת לנושא הזה.

זבולון אורלב: לאחר מכן, יהיה אירוע מרכזי באודיטוריום, באחריות משרד המדע, התרבות והספורט, ברשות השר מתן וילנאי.

זבולון אורלב: לאחר מכן יתקיים דיון בהצעות לסדר היום במליאת הכנסת, בשעה שלוש.

זבולון אורלב: בהתייעצות מוקדמת עם אנשי התרבות ואנשי המשרד אנחנו רוצים לייחד היום את הדיון לנושא שימור הזמר העברי.

זבולון אורלב: אני מקדם בברכה את מר דוד לפלר, המנכ"ל החדש.

זבולון אורלב: זוהי הישיבה הראשונה של הוועדה שבה אתה משתתף כמנכ"ל.

זבולון אורלב: אני מקדם את פניך בברכה רבה ואני שמח שהשתתפותך הראשונה היא בנושא הזמר.

זבולון אורלב: אנחנו רואים בזמר העברי מרכיב עיקרי בגיבוש הזהות התרבותית הישראלית שלנו כאן, במדינת ישראל.

זבולון אורלב: ידוע המאמר של אותו חכם יהודי, שמנה את חכמת הזמר והשירה כחכמה השנייה בחשיבותה במסורת היהודית.

זבולון אורלב: עברו למעלה מ-100 שנה של יצירה ישראלית של הזמר העברי כאן בארץ ישראל ולפעמים אנחנו עדיין מתנהגים כאילו רק עכשיו הגענו ארצה, לאמור: אנחנו מתייחסים לא ברצינות מוחלטת לכל תהליך שימור אותם מאה שנות יצירה.

זבולון אורלב: טכנולוגיות התחלפו ויש צורך להקדיש לשימור הזה דיון מיוחד.

זבולון אורלב: אנחנו ננהל את הישיבה הזאת גם תוך כדי קיום מצוות יום הזמר העברי.

זבולון אורלב: נמצאת איתנו שרה'לה שרון, האחת והיחידה, מקיבוץ אשדות יעקב איחוד.

זבולון אורלב: נפתח בשירה בציבור.

זבולון אורלב: קודם נשיר ולאחר מכן נדבר.

שרה'לה שרון: אנחנו מחכים להגעת השירונים.

שרה'לה שרון: בזמר העברי אנחנו נוהגים לקדש את המילה העברית ולשיר בדיוק את מה שכתב המשורר, ולא לחטוא בלה-לה-לה.

שרה'לה שרון: אבל עד שיגיעו השירונים יש מה שנקרא חימום האווירה.

שרה'לה שרון: אני לא יודעת מה יקרה מחר.

שרה'לה שרון: אני יודעת מה קרה אתמול במקום הזה.

שרה'לה שרון: לכן, אני מבקשת מכם, עד יעבור זעם, לחבק איש את רעהו, לשים ידיים אחד על השני.

שרה'לה שרון: (שירה בציבור)

זבולון אורלב: רבותיי, סוד העניין של השימור הוא, כמובן, נושא התקציבים, נושא המשאבים, נושא תשומת הלב.

זבולון אורלב: אני מבקש מיושב-ראש אמ"י שנמצא איתנו להתכבד לבוא ולשבת אתנו כאן סביב השולחן, ביחד עם נחצ'ה היימן.

זבולון אורלב: כפי שאמרתי, בראש וראשונה נושא השימור כרוך במשאבים.

זבולון אורלב: אבל אולי יותר מנושא המשאבים העניין של שימור הזמר העברי הוא קודם כל עניין של תודעה ועניין של נורמה תרבותית, קרי: עד כמה אנחנו מרגישים עצמנו באמת מחוייבים לשמירת הנכסים התרבותיים שלנו, עד כמה אנחנו מחשיבים אותם מעבר לכל המחלוקות היום-יומיות והצבעות כאלה ואחרות על התקציב, שהן תמיד הצבעות חולפות.

זבולון אורלב: אנחנו לא זוכרים מה הצבענו לפני שבועיים, אבל אנחנו יודעים לזכור היטב את הנכסים התרבותיים שלנו, שהם באמת משותפים לעת החדשה שלנו כאן כעם יהודי בארץ ישראל.

זבולון אורלב: למעשה יש רק תשתית חוקית אחת שאיכשהו קשורה בנושא הזה ונוח לי לדבר על אותה תשתית חוקית, כי מדובר בחוק שאני יזמתי אותו, שנקרא חוק הספרים – חובת מסירה וציון פרטים, תשס"א, שנת 2000.

זבולון אורלב: על-פי החוק הזה המחוקק קבע את הספרייה הלאומית, שהיום היא באחריות האוניברסיטה העברית עד שיהיה חוק הספרייה הלאומית, ואולי זה יהיה עוד בקדנציה הנוכחית, כאחראית לשימור כל הנכסים התרבותיים.

זבולון אורלב: אבל אנחנו גם יודעים, על-פי מיטב המסורת שלנו, שיש תמיד כמה מפלגות ובעניין הזה יש כמה גופים שעוסקים בנושא השימור מעבר לבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי.

זבולון אורלב: הגופים הם גם הארכיון המוסיקלי באוניברסיטת תל-אביב, גם אתר האינטרנט "מומה", שאני מבין שנראה פה הדגמה שלו, שהוא ביסודו יוזמה פרטית, ועוד גופים כמו הספרייה המוסיקלית במכללת לוינסקי.

זבולון אורלב: אנחנו גם יודעים שבחלל מתהלך רעיון שאנחנו מדברים עליו בחדרי חדרים והוא הרעיון להקמת בית הזמר העברי.

זבולון אורלב: אולי הגיע הזמן באמת לחשוב על מסגרת ממלכתית שתראה עצמה אחראית לכל נושא השימור והנחלת התרבות של הזמר העברי; והיא תהיה בית שבו יוכל כל אזרח להיות מחובר ולהיפגש באופן ישיר עם הזמר העברי לכל מורשתו, לכל אורך מאה שנות הזמר העברי כאן בארץ.

זבולון אורלב: לרעיון כזה כמו הרעיון להקים את בית הספר העברי ישנם, כמובן, יתרונות וישנם חסרונות.

זבולון אורלב: מבלי לשאול את האוצר אני בטוח שמשרד האוצר מתנגד לדבר הזה.

זבולון אורלב: אבל רצוי קודם כל לקיים דיון תרבותי על השאלה האם זה רצוי מבחינתנו, האם בית הספרים הלאומי, שהוא המוסד הלאומי האחראי לשמור על הנכסים התרבותיים שלנו, צריך להיות המסגרת היחידה והבלעדית, האם צריך, כמו בנושאים תרבותיים אחרים, לייחד בית לאומי לנושא הזה של הזמר העברי, כמו מוזיאון ישראל שהוא מעין מוזיאון לאומי שמחבר את הנכסים הלאומיים בכל מה שקשור בתצוגות מוזיאליות.

זבולון אורלב: על נושאים כאלה ואחרים אנחנו נדון.

זבולון אורלב: יש לנו היום מסגרת קצרה של שעתיים ואנחנו רוצים גם להספיק לשיר עוד ועוד.

זבולון אורלב: אנחנו נבקש מהחברים להתייחס לשאלות האלה.

זבולון אורלב: חברי הכנסת יכולים תמיד להשתלב בכל שלב על-פי איתות מוקדם שהם ייתנו לי.

זבולון אורלב: לי יש איזשהו סדר דברים שתכננו אותו ותאמנו אותו.

זבולון אורלב: על כל סדר דוברים שנקבע יש תמיד תרעומת, והיא מקובלת עליי, זה חלק מהעולם שלנו כפוליטיקאים שבכל מה שאנחנו מחליטים תמיד יש מי שזוכה ותמיד יש מי שנפגע.

זבולון אורלב: אבל אם יש כאלה שהנושא מאד בוער להם – שיעבירו לי פתקים.

זבולון אורלב: אני יכול להבטיח רק שאתייחס לבקשות ברצינות.

זבולון אורלב: אני לא יכול להבטיח לכל אחד ואחד לקבל את רשות הדיבור.

זבולון אורלב: אני גם מבקש מאד לתמצת את הדברים.

זבולון אורלב: ראשון הדוברים – המנכ"ל החדש של משרד המדע, התרבות והספורט, מר דוד לפלר.

זבולון אורלב: בבקשה.

דוד לפלר: בוקר טוב לכולם.

דוד לפלר: מכיוון שאני רוצה להשאיר זמן לשירה אומר בקיצור שתי הערות.

דוד לפלר: ההערה הראשונה היא שאנחנו במשרד היססנו היסוסים די כבדים לגבי קיום ירח הזמר העברי שהסתיים בחג השבועות.

דוד לפלר: הוא היה בין יום העצמאות לחג השבוע.

דוד לפלר: הוא נפתח באירוע חגיגי בבית הנשיא.

דוד לפלר: אנחנו מאד שמחים שלקחנו על עצמנו לקיים את האירועים האלה.

דוד לפלר: כמובן שהאירועים האלה התקיימו ביוזמות מקומיות וביוזמות אחרות, אבל בחסות משרד המדע, התרבות והספורט.

דוד לפלר: אני חושב שהציבור הישראלי הוכיח שגם בימים האלה, שהם באמת ימים קשים – ותמיד אומרים שאנחנו בימים קשים, אבל נדמה לי שאין ויכוח שזוהי באמת תקופה קשה – האירועים היו מוצלחים.

דוד לפלר: שמעתי אפילו טענה שאומרת שדווקא בימים כאלה יש יותר צורך של אנשים להתכנס ביחד, לשיר ולתת איזושהי תחושה של ביחד, שאין כמו הזמר העברי לתת אותה.

דוד לפלר: זו הערה ראשונה.

דוד לפלר: הערה שנייה – אני שמח לראות בקהל את דוד ממחנות העולים וגם את אנשי עזי"ת.

דוד לפלר: אני רוצה להגיד שאחד הדברים שמאפיינים גם את האירוע שהיה בבית הנשיא, גם את כל ירח הזמר העברי וגם את כל החווייה התרבותית שקשורה היום בזמר עברי, הוא הרב-גוניות שלו.

דוד לפלר: אם בעבר, כשאני גדלתי, הזמר העברי היה יותר קשור לשירים ממוצא רוסי, הרי שהיום הזמר העברי קשור לשירים מכל המוצאים ומכל המקורות.

דוד לפלר: אני חושב שהרב-גוניות הזאת והרב-תרבותיות הזאת, שמתבטאת גם בישיבה כאן היום, היא דבר מאד מבורך, שמראה על התבגרות שלנו כחברה ישראלית.

דוד לפלר: תודה רבה.

דוד לפלר: אני מאחל הנאה רבה לכולנו ביום הזה.

זבולון אורלב: תודה רבה למנכ"ל.

זבולון אורלב: ושוב, איחולי הצלחה.

זבולון אורלב: יש לך תחום שזקוק מאד להגנה, וזה כל תחום המדע, התרבות והספורט, או לפחות התרבות והספורט שבאחריות הוועדה.

זבולון אורלב: אני יכול להבטיח לך שתזכה לסיוע רב ולעזרה מהוועדה, על כל חברי הכנסת שלה והיושב-ראש שלה.

זבולון אורלב: אנחנו מזמינים אותך להיעזר בנו כדי לצמצם פגיעות, לבטל קיצוצים, להעביר מן הארץ כל מיני גזירות, כי בדרך כלל הממשלה תמיד נוטה לקצץ בדבר הקל ולא בדבר הפחות חשוב.

זבולון אורלב: רשות הדיבור למיכה ינון, ראש מינהל תרבות ואמנות במשרד המדע, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: אם אפשר, אני מבקש שתיגש לעניין עצמו, לנושא השימור.

זבולון אורלב: בבקשה.

מיכה ינון: תודה רבה, זבולון אורלב, יושב-ראש הוועדה.

מיכה ינון: בשבועות התקיימו בהצלחה רבה כמה פסטיבלים, ביניהם פסיטבל המשוררים במטולה.

מיכה ינון: שם פגשתי את חיים גורי המשורר, אפשר להגיד זקן השבט, והוא אמר לי שיש לו תחושה – והוא עבר את כל המלחמות, כמובן – שיש איזו שעת רצון, איזו שעת קשב, כפי שהוא קרא לזה, בתקופה הזאת.

מיכה ינון: הזמר העברי הפך לאיזה צורך נפשי, כמו שאמר קודם המנכ"ל דוד לפלר.

מיכה ינון: הצורך הנפשי הזה העלה את הזמר העברי למדרגה של תפילה שמאחדת את כל חלקי החברה הישראלית.

מיכה ינון: הייתי נוכח בעמק הירדן, בעין גב, בחול המועד פסח, בערב מחווה שעשו למשוררת נעמי שמר.

מיכה ינון: באמת היתה תחושה שכאילו משתתפים באיזו תפילה חגיגית, שכל החברה הישראלית שותפה לה.

מיכה ינון: כך עברנו משבוע לירח ובעצם אנחנו מטפלים בנושא כל השנה, כאשר במוקד הפעילות השוטפת מצויות חבורות הזמר, שהן בעצם משמרות את הפעילות הממשית יום-יום.

מיכה ינון: עכשיו אנחנו משקיעים, בשיתוף עם מיל"ה, עם ארגון חבורות הזמר, משאבים בהעלאת הרמה של חבורות הזמר מהבחינה המקצועית.

מיכה ינון: אנחנו גם משקיעים לאורך כל השנה באירועים ובפסטיבלים, כאשר המוקדים הם סוכות, פסח, שבועות וט"ו באב.

מיכה ינון: מעבר למקומות המפורסמים שנכנסו להיסטוריה, מעבר להיסטוריה של ערד, יש אירועים במקומות שונים כמו עין גב, עמק יזרעאל, מטולה, פסטיבל ישראל, טבריה באמצעות שרקייה, תימניאדה אילת, כרמיאל, כפר סבא, שירת הימים ושירת הארץ, בית הנשיא ולאחרונה – בשנתיים-שלוש האחרונות – הכנסת הפכה למוקד של סיום ושל שימת דגש על הנושא הזה.

מיכה ינון: אנחנו עוסקים עכשיו במגעים כדי לראות איך אנחנו יכולים לסייע בשימור אתר MOOMA, שתיכף תראו ממנו הדגמה.

מיכה ינון: אתם יודעים שממשלה ועסקי פרטיים זה קצת מסובך ולא פשוט, אבל אנחנו מטפלים בזה.

מיכה ינון: נקווה שנגיע לתוצאה מעשית.

זבולון אורלב: בדרך כלל כשמדובר בממשלה זה מסובך ולא בעסקים הפרטיים.

מיכה ינון: נכון.

מיכה ינון: אם כי בתקשורת גם העסקים הפרטיים הם בצרות.

מיכה ינון: כך שפה יש איזו אחדות בין הממשלה לעסקים הפרטיים.

מיכה ינון: בכל אופן, מינהל התרבות, בשיתוף עם אמנות לעם, רואים עצמם מרכז של הפעילות וגם של המשאבים בכל הנושא של זמר עברי ושימור הזמר העברי.

מיכה ינון: אני חושב שיש חוק זמר עברי שהכנסת חוקקה וצריך להוסיף לו את הפרק של השימור, כי למדנו שבכל זאת על-ידי החקיקה ניתן להפנות משאבים לכיוונים שקודם המשרדים לא הצליחו למצוא להם משאבים.

מיכה ינון: אם המחוקק לא נותן למשרדים מסגרת מחייבת, הם לא מצליחים למצוא משאבים לעניין.

מיכה ינון: לכן, אני מציע שחברי הכנסת, או הוועדה, ינסחו איזשהו פרק נוסף של שימור.

מיכה ינון: אנחנו מוכנים לעזור בגיבושו של הפרק הזה.

מיכה ינון: הפרק הזה צריך לבוא כתיקון לחוק הזמר העברי.

מיכה ינון: היום חוק הזמר העברי עוסק רק בחיוב של התקשורת –

זבולון אורלב: ברגע זה יוצאת היועצת המשפטית של הוועדה, עו"ד מירב ישראלי, כדי לנסות להשיג את החוק ואולי נעשה עם זה משהו.

מיכה ינון: אם כך, כבר הרווחתי משהו.

מיכה ינון: בכל אופן, החוק הזה יסייע לנו כמשרד ממשלתי לאגם משאבים לכיוון השימור הזה.

מיכה ינון: כפי שאמרת קודם, השימור הוא דבר שמצריך משאבים רציניים.

מיכה ינון: אחרי מאה שנות זמר עברי הגיע הזמן להשקיע בנושא השימור בצורה ממלכתית מסודרת.

מיכה ינון: תודה רבה.

זבולון אורלב: תודה רבה למיכה ינון.

זבולון אורלב: תודה על הרעיון בנושא החקיקה.

זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שזהו רעיון חיובי בכיוון המחשבה שלו.

זבולון אורלב: הציבור צריך להבין שחוקים הם נורמה.

זבולון אורלב: חוקים הם בראש וראשונה נורמה תרבותית וערכית.

זבולון אורלב: חוקים הם אמירה לדורות.

זבולון אורלב: לכן, הדבר הזה הוא מאד חשוב.

זבולון אורלב: נמצא איתנו זאב שור, ראש המועצה האיזורית עמק הירדן.

זבולון אורלב: קודם הוא הדליף לי שהוא היה המדריך של יושב-ראש המפלגה שלי, אפי איתם, שמקורו בעין-גב.

זבולון אורלב: הוא קיבל חינוך טוב.

זבולון אורלב: גם קודם הזכירו את עין גב.

זבולון אורלב: כשמזכירים את עין גב למפד"לניק, יש לו אסוציאציה אחת.

זבולון אורלב: על כל פנים, ולבלה', זאב שור, הוא יושב-ראש איגוד מנהלי מחלקות התרבות וגם עומד בראש הלובי הציבורי שמונע את הקיצוצים.

זבולון אורלב: בבקשה.

זאב שור: תודה רבה.

זאב שור: יעקב אורלנד, זכרו לברכה, מן הגדולים שבמשוררי שיר הזמר העברי, שהלך מאיתנו זה לא מכבר, כתב באחד משיריו: כל איש פורט על עוגבו את הניגון שבלבבו.

זאב שור: שיר זמר עברי הוא שיר שמילותיו עבריות.

זאב שור: במעגל הרחב הזה של הזמר העברי הייתי רוצה לייחד כמה דברים לניגון שבלבבי, לשיר הזמר הציוני.

זאב שור: למן ראשיתו של המפעל הציוני היה שיר הזמר למרכיב חיוני בהווייתו ובסמליו.

זאב שור: קצב ולהט להולכים בסך, עד לרגעי התעלות, לחלומות ולהמיית הלב, תפילת געגוע ונוחם לשעות אבל ויגון.

זאב שור: השיר היה ביטוי נאמן ועט לכל שנוצר פה, מתבדר בכל דגליה של התנועה הציונית: חלוציות, הגשמה, הפרחת השממה, ייבוש האדמה, התחדשות העם בארצנו, בניין חברה חדשה, הקמת כוח מגן, קליטת עלייה.

זאב שור: כשם שהשיר היה ביטוי למעשה, כך הוא היה גם למעורר ולמפיח רוח גדולה במדורות הלב.

זאב שור: כל מילות המשוררים, חזונם ותקוותיהם הפכו כאן לממשות של החיים: מכוש החוצבים, פטישי הסוללים, השדה והמחרשה, נבל המים והגורן, הכרם והמטע, טנדר הנוטרים ופלוגות השדה, החומה והמגדל, מתנדבי הבריגדה וספינת המעפילים, הקומזיץ ומעגל ההורה, צריף החלוצים ואוהלי ההכשרה, מפעל החשמל והאוטו של תנובה, המשל"ט וחצר הקיבוץ, זכרון הנופלים שמצבותיהם מלבינות בין הברושים.

זאב שור: בילדותי ובנעוריי, כמו באלה של רבים מן היושבים כאן, היו שיר הזמר והשירה בצוותא מרכיב שאי-אפשר בלעדיו בחיי התרבות של הקהילה ובהווייה החינוכית בבית הספר ובתנועת הנוער.

זאב שור: סביב שולחן השמחה המשפחתית, בהתכנסות הציבורית, בפעולה בתנועה, במשאית הטיולים, היתה השירה מין חיבור מלכד, מחבר ועוטף, עובר מדור לדור.

זאב שור: שרו והנחילו את שיריהם אלה לאלה סבינו, הורינו, אנו וילדינו.

זאב שור: איתם גדלנו ובגרנו, עמם שמחנו ואהבנו, בהם נעצבנו, בכינו וביכינו, הם היו לנו לגעגוע ולתפילה, לצו הלב ולצו המעשה, שרנו באשר נשלח שם פנינו והאמנו כצו השיר, נשלחנו והלכנו.

זאב שור: את שיר הערש היהודי המסורתי על המסחר בצימוקים ושקדים כייעוד חייו של התינוק שבעריסה המירה התנועה הציונית בצו חיים אחר – שיר לדור חדש, שאמו שרה לו: הנה תצמח, הנה תגדל בארץ ישראל, לקראת הגיל, לקראת עמל, כמו אבא תהיה פועל.

זאב שור: מים רבים זרמו מאז בירדן.

זאב שור: במקום ממנו אני בא, בעמק הירדן, מתמעטים המים הזורמים אל הירדן הדרומי.

זאב שור: גם חזון העמל והפועל העברי שוב אינו בראש מצעד החלומות.

זאב שור: רבים מתקוותיה, מפעליה וסמליה של התנועה הציונית נעלמו מנוף הארץ ומהוויית חייה, ונותרו רק בפנקסים מצהיבים של שירי זמר.

זאב שור: יש בהם כאלה שבחלוף העתים יאה להם להיוותר רק למזכרת במילים רחוקות ובלחנים נשכחים.

זאב שור: אבל רוחם ומהותם של שירי הזמר הציוניים היו ונותרו אהבת הארץ, בה תתגשמנה כל התקוות, והאמונה בכוחו וברוחו של היחד, במטרה משותפת ובהתגייסות להגשמתה, בלכידות חברתית, לא רק אני ומאוויי, אלא אנחנו כחברה יהודית חופשית, עובדת, יוצרת ומתקדמת, המחפשת משמעות ראוייה לחייה וחותרת לעולם טוב יותר למען חבריה.

זאב שור: אני בטוח שישנם רבים כמוני המתגעגעים אל שירי הזמר הציוניים ומתרפקים עליהם, מאמינים ומקווים כמוני שניתן להפיח רוח בגחלים ולהדליק שוב את המדורה.

זאב שור: ולמען אלה צריך לעודד יצירה מוסיקלית מקורית, לטפח את יוצריה ובעיקר לשמר ולהנחיל בגרונות ובלבבות את שיר הזמר העברי הציוני ולשיר יחד, מכל הלב, להתרגש מן הצלילים, להאזין למילים, והעיקר – להאמין.

זאב שור: תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני ממש מודה לך על הדברים.

זבולון אורלב: מעתה ואילך לא אעשה יותר הנחות.

זבולון אורלב: מי שלא ידבר ויתרום לדיון על שימור העברי – אני פשוט אעצור אותו, חד וחלק.

זבולון אורלב: זוהי מטרת ההתכנסות.

זבולון אורלב: היו לנו דברי פתיחה ואני מודה על דברי הפתיחה.

זבולון אורלב: שירה זה לא רק שימור, אלא גם שאר נפש, גם בזמר וגם במילים.

זבולון אורלב: בוודאי לא השלמנו את מצוות הדיבור ואנחנו מוכרחים להתחיל לטפל באופן רציני בנושא השימור.

זבולון אורלב: נתן איתן, מנכ"ל אמנות לעם, בבקשה.

נתן האיתן: קודם כל, חג שמח, אדוני היושב-ראש.

נתן האיתן: אני רוצה להפר במקצת את האווירה החגיגית הקיימת פה, לא להמתין לחקיקה ולפנות באמצעותך למשרד המדע, התרבות והספורט בכמה נושאים.

נתן האיתן: בשבוע שעבר, בערב 40 שנה לפרברים, יורם טהר-לב טען שההיסטוריה האמיתית שלנו טמונה בזמר ולא בידי ההיסטוריונים שכל יום משנים את ההיסטוריה בהתאם לתיאוריה שבה הם מחזיקים.

נתן האיתן: כדי שהזמר העברי לא יהפוך להיסטוריה, אלא יהפוך לאבן בהיסטוריה שלנו, אני חושב שצריכה לצאת מפה קריאה לקבלת אחריות ממלכתית של המשרד בנושא הזמר.

נתן האיתן: באמנות לעם יש גידול עצום שמסתכם במאות אחוזים בזמר העברי.

נתן האיתן: כל אחד נותן את ההסברים לכך.

נתן האיתן: הייתי באירוע שהיה בחג השבועות.

נתן האיתן: 1,500 איש באו לשיר עם שרה'לה שרון בתל-עדשים.

נתן האיתן: 5,000 איש שרו ביפעת את אורלנד.

נתן האיתן: יש ביקוש לקטע הזה.

נתן האיתן: אבל בצד הביקוש הזה אני מאתר עוד מגמה, אדוני היושב-ראש.

נתן האיתן: אנשים רוצים לקבל אינפורמציה על ההיסטוריה של הזמר העברי, על נושא הזמר, על המקורות של הזמרים.

נתן האיתן: את הדברים האלה אין, לצערי הרב, לא באמנות לעם ולא ב-MOOMA, ואנחנו מפנים את הפונים למקורות הפרטיים.

נתן האיתן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לפנות למשרד המדע, התרבות והספורט ולבקש שקודם כל יקים ועדה לאיגום המידע והאינפורמציה שיש בתחום הזה.

נתן האיתן: אנחנו ניסינו לעשות עבודה מכינה לקראת הישיבה של הוועדה הזאת.

נתן האיתן: זוהי עבודה לא מספקת.

נתן האיתן: צריכה להיות ועדה שתאתר את הדברים.

נתן האיתן: דבר שני שצריך לקרות הוא שחומרים היסטוריים, שנמצאים בגופים הממלכתיים כמו רשות השידור, ישומרו.

נתן האיתן: יש לקרוא לכל הגופים הממלכתיים שברשותם נמצאים אוצרות הזמר בוידיאו ובאודיו, ולבקש מהם לא לחלק אותם על-פי שיקולים כלכליים.

נתן האיתן: הגיעה לידיי אינפורמציה שמוכרים לגופים פרטיים זיכיונות שיש למדינה.

נתן האיתן: צריך לעצור זאת.

נתן האיתן: אם צריך לפצות את רשות השידור – צריך לפצות אותה.

נתן האיתן: אבל צריך לעצור את העסק, לבדוק מה יש ולראות את הדברים בתפיסה ממלכתית.

נתן האיתן: נקודה שלישית – ובקטע הזה החיבורים בין הגופים הפרטיים לגופים הממלכתיים הם בלתי-נמנעים – נוגעת לכל מה שקשור לרסטורציה ולדיגיטציה של החומרים.

נתן האיתן: אדוני היושב-ראש, ישנם חומרים שנהרסים.

נתן האיתן: היום אורח הכבוד של הכנסת הוא נחצ'ה היימן, שעושה עבודת קודש, בסיוע של גופים פרטיים.

נתן האיתן: הוא לוקח חומרים בטכנולוגיות מיושנות ומעלה אותם על טכנולוגיות חדשות.

נתן האיתן: זו עבודה של אדם אחד בסיוע גופים פרטיים.

נתן האיתן: גם פה הממלכה צריכה לקחת אחריות ולממן את הקטע של שימור האוצרות שלנו.

נתן האיתן: רק בהקמת ועדה כזאת, במימון ובאיגום, נוכל בעוד עשר שנים – ביום הזמר העברי בכנסת – להתכנס גם בהיכל הזמר העברי, שבו יהיו כל אוצרות הזמר.

נתן האיתן: תודה.

זבולון אורלב: לפני שאמשיך הלאה במתן רשות הדיבור, אני רוצה להדליף לכם שלקראת היום הזה ביקשתי לערוך סקר דעת קהל ולבדוק האם בגלל המלחמה המתנהלת הציבור הישראלי שינה הרגלי האזנה לזמר העברי.

זבולון אורלב: עניין אותי לדעת לקראת דיון כזה איך אירועי הביטחון, הימים הקשים שאנחנו עוברים, הפיגועים, הטרור, המוות שמשתולל ברחובותינו, יש להם השפעה על הרגלי הציבור בכל הנוגע להאזנה לרשת ג' או לזמר העברי.

זבולון אורלב: התוצאות הן ש-77% מהישראלים לא שינו את הרגלי ההאזנה שלהם לשירים ולזמרים ישראלים בעקבות האירועים הביטחוניים.

זבולון אורלב: 18% מהנשאלים ציינו כי הם שומעים כעת יותר מבעבר שירים ישראלים.

זבולון אורלב: 2% ציינו שהם שומעים שירים וזמרים ישראלים פחות מבעבר.

זבולון אורלב: 3% לא השיבו.

זבולון אורלב: האמת היא שאני חשבתי שיהיה אחוז קצת יותר גבוה של מאזינים לשירים עבריים בתקופה פטריוטית כזאת.

זבולון אורלב: אבל קודם כל יש אחוז גבוה שמאזין ויש אחוז לא מבוטל שבאמת קיים אצלו הרצון לשמוע מוסיקה ישראלית.

זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שהנתונים האלה הם נתונים מעודדים.

זבולון אורלב: אנחנו, ביחד עם אמנות לעם, נפרסם את הסקר הזה במלואו.

זבולון אורלב: חשבתי שהתוצאה הזאת של הסקר היא תוצאה שחשוב לומר אותה כאן בוועדה.

זבולון אורלב: תודה לנתן האיתן.

זבולון אורלב: אגב, בינתיים היועצת המשפטית שלנו, עו"ד מירב ישראלי, הגיבה מהר בקשר להצעת החקיקה.

זבולון אורלב: חוק עידוד השירים בשפה העברית (תיקוני חקיקה) הוא חוק ששייך למנכ"ל רשות השידור.

זבולון אורלב: הוא תיקון בחוק רשות השידור והרשות השנייה.

זבולון אורלב: כלומר, אם רוצים לטפל בנושא שימור הזמר העברי מעבר לרשות השידור ולרשות השנייה, צריך למצוא מסגרת אחרת.

מיכה ינון: חוץ מזה יש את חוק הזמר העברי.

זבולון אורלב: יכול להיות שאם עוגן העניין הוא שימור, ייתכן שהמסגרת לכך היא בתיקון חוק הפקדת ספרים.

מיכה ינון: יש את חוק הזמר העברי.

מיכה ינון: אני זוכר שהיה לחבר הכנסת לשעבר יונה יהב חוק כזה.

זבולון אורלב: אנחנו מוכנים לבדוק את הדברים.

זבולון אורלב: יושבת פה מנהלת הוועדה ויושבת פה היועצת המשפטית.

זבולון אורלב: אני הרי מתחלף, אבל לפחות מנהלת הוועדה היא קבועה.

זבולון אורלב: יכול להיות שהמסגרת החוקית לנושא השימור היא באותו חוק של שימור הנכסים התרבותיים של מדינת ישראל, חוק מסירת ספרים.

זבולון אורלב: יכול להיות שבמסגרת החוק הזה ניתן למצוא איזשהו פתרון.

זבולון אורלב: על כל פנים, אנחנו נשקוד על איזשהו פתרון חוקי.

זבולון אורלב: נעבור עתה לאנשים הרציניים, לאמנים.

זבולון אורלב: חנן יובל, יושב-ראש אמ"י, בבקשה.

זבולון אורלב: אני מבקש, אם אפשר, להתרכז בנקודות התורפה ובנקודות הפתרון שאתה רואה לנושא הזה של שימור הזמר העברי.

חנן יובל: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.

חנן יובל: לפני הברכות אני רוצה לתת ציון דרך וזיכרון למי שישב פה לפני שנה – דודו דותן זכרונו לברכה.

חנן יובל: אני יושב פה על כסאו, לכבודו.

חנן יובל: הוא איש שלמרות שהוא בא מכיוון המשחק והבידור, הוא עשה רבות לשימור הזמר העברי ולקידום הזמר העברי.

חנן יובל: הוא היה שותף פעיל לכל המפעלים ואסור לשכוח זאת, חברות וחברים.

חנן יובל: אני רוצה להצטרף לברכות על עצם הדיון הזה.

חנן יובל: אני רוצה להצטרף לכל המפעל הזה.

חנן יובל: אם אנחנו בוחנים את הדברים שלוש שנים אחרונית, זה אמנם כמו שמש, שלא רואים שהיא מתקדמת, אבל באמצע היום היא כבר באמצע היום.

חנן יובל: באמת אפשר לומר שבשלוש השנים האחרונות – עם כל הביקורת שגם נאמר אותה – יש התקדמות בהתייחסות המימסד לזמר העברי ולשימורו כאחד מאבני הדרך של היישות שלנו, של ההווי שלנו.

חנן יובל: אהיה בנאלי ואומר שאחד הגופים היותר חשובים שתורמים לשימור הזמר העברי ולקידום השימור הזה הוא האיש היושב פה לימיני, נתן איתן, והגוף שהוא עומד בראשו, אמנות לעם.

חנן יובל: באמת לא היה דבר כזה מאז שאני זוכר את עצמי עובד במקצוע הזה במשך עשרות שנים.

חנן יובל: רק שיהיה לך כוח ושייתנו לך את האמצעים.

חנן יובל: עכשיו, נגמרו הברכות.

חנן יובל: קודם כל, אם עוסקים בזמר עברי, עוסקים גם בזמרים.

חנן יובל: ואם עוסקים בשימור הזמר העברי, אז בואו נשמור קודם כל גם על הזמרים שאמורים להוציא לפועל בקולם, ולא רק בהקלטותיהם הישנות, את הזמר העברי.

חנן יובל: הרבה מאד אמנים שרים היום שירים ישנים מכל הגוונים והם בעצם משמרים את הזמר ביום יום ולא רק בתקליטים.

חנן יובל: הגב' שרה'לה שרון יושבת פה ועוד מעט היא תשיר אתכם שירים.

חנן יובל: היא מנביאות שימור הזמר העברי ומצבה טוב, תודה רבה.

חנן יובל: יש הרבה אמנים שצריך לשמור עליהם כדי שהם ישמרו על הזמר העברי.

חנן יובל: אני פונה פה באמת למימסד ומבקש ממנו לשים סדרי עדיפויות קצת שונים.

חנן יובל: נתן כבר נגע בנושא שימור החומרים.

חנן יובל: רשות השידור היא האוצרת מספר 1 של חומרים של הזמר העברי.

חנן יובל: נעשו דברים שפשוט הדעת לא יכולה להעלות על עצמה.

חנן יובל: נגרסו פרטיטורות של משה וילנסקי, של שמעון כהן ושל אחרים, של כל תכניות תזמורת "קול ישראל" המפורסמת.

חנן יובל: היו עשרות סרטי וידיאו שנמסרו, נמחקו ושוחזרו.

חנן יובל: אני לא יודע מה עשו עם החומרים האלה, אולי פלסטיק.

חנן יובל: זאת אומרת, צריך לעצור את זה עכשיו, כי באמת בעוד 30 שנה אנשים לא יידעו מה קרה לפני 20 שנה, כי אין חומרים, נגמרו, חלק מהם נגמר.

חנן יובל: לכבודו של מנכ"ל רשות השידור החדש, שהתחיל את נושא "נדודי השירה", אומר כי הוא התחיל להסביר לציבור מה זה שימור זמר עברי בכך שכל לילה משודר בערוץ 33 זמר עברי ישן.

חנן יובל: כל הכבוד.

חנן יובל: באמת יש לקחת את מה שאמרתי קודם כנורה אדומים.

חנן יובל: היו חומרים שגרסו, השמידו ומחקו.

חנן יובל: אלוהים ישמור.

חנן יובל: שם מצוי כל האוצר.

חנן יובל: דבר נוסף – רשות השידור, שהיא באמת בעיניי הכלי הממלכתי המוביל, היא כלי משחק בפוליטיקה.

חנן יובל: כל פעם מתחלפים שרים וכדומה, והיא מהווה איזו עמדת הקפצה כזאת או אחרת, אני לא יודע.

חנן יובל: אולי צריך לקבוע בחוק, או בתקנה שלא תשונה –

זבולון אורלב: אתה שם לב לכך שרק יושב-ראש הוועדה הוא יציב פה.

חנן יובל: או-קיי.

חנן יובל: כל הכבוד לך.

חנן יובל: לפחות משהו יציב.

חנן יובל: אני רוצה להציע שרשות השידור, מעצם היותה עוסקת בתרבות, תעבור למשרד התרבות.

חנן יובל: אני לא רוצה להישמע פה כמישהו שמתחנף לשר.

חנן יובל: אבל באמת אם יש מקום שמישהו יעסוק ברשות השידור, שעוסקת בין השאר בשימור ובקידום תרבות, הרי שמשרד התרבות הוא המקום.

חנן יובל: אז תיפסקנה כל המלחמות.

חנן יובל: דבר אחרון נוגע לחשיבות השימור.

חנן יובל: בכל מיני מסעות שאני נוסע פה, בארצות הלבנט – הייתי בקפריסין, הייתי במצרים, הייתי בתורכיה והייתי בירדן – אני מגיע לכפרים רחוקים שבהם אנשים לא יודעים קרוא וכתוב והם נבערים מדעת.

חנן יובל: חברות וחברים, לכולם יש מסורת.

חנן יובל: המסורת הזאת נובעת משימור החומרים הישנים שלהם, שעוברים מאב לבן, מדור לדור.

חנן יובל: שם אין להם רשות שידור, שיש לה את ערוץ 33 שמשדר זמר עברי בלילה.

חנן יובל: זה מראה על כך שאין יש מאין.

חנן יובל: אין יש מאין.

חנן יובל: צומח היום דור נפלא, הרבה יותר טוב מאיתנו, הרבה יותר מתוחכם מאיתנו, הרבה יותר מוכשר מאיתנו.

חנן יובל: אלא מה?

חנן יובל: חסר לו מידע ובמידה מסויימת הוא בור.

חנן יובל: הבורות הזאת נובעת, בין השאר, מחוסר שימור נכון.

חנן יובל: I REST MY CASE.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: נעשה עתה עוד הפסקת שירה.

שרה'לה שרון: הרשה לי קודם להגיד את מה שרציתי להגיד, כי אחר-כך אשכח.

שרה'לה שרון: הדור הצעיר בארץ התחיל בערך לפני 7-8 חודשים לרוץ לערבי שירה בציבור, לשמחתנו הגדולה.

שרה'לה שרון: אני פניתי לסל תרבות וביקשתי מהם שכל אלה שעוסקים בשירה בציבור ינועו, כדברי המשוררת לאה גולדברג: מעיר לעיר, ממדינה למדינה, אנודה עם שיר.

זבולון אורלב: אני יוצא לשתי דקות.

זבולון אורלב: חברת הכנסת קולט אביטל תמלא את מקומי.

זבולון אורלב: אני הולך להביא את דבר יום הזמר העברי ב"קול ישראל", ברשת ב', ב"הכל דיבורים".

זבולון אורלב: (חה"כ קולט אביטל ממלאת את מקומו של היו"ר).

שרה'לה שרון: מאה אחוז.

שרה'לה שרון: את מה שאמרתי – אמרתי לך.

שרה'לה שרון: ביקשתי מהם שנבוא ונשיר עם ילדי בית ספר בבוקר, שנעבור מבית ספר לבית ספר בבוקר.

שרה'לה שרון: אמרו לי: לא עושים את זה.

שרה'לה שרון: אני מבקש להתחיל לא מהראש, אלא מגיל הטף, מהילדים הצעירים, ואז, כשהם יגדלו, הם יבואו לשיר איתנו, הם יידעו במה מדובר.

שרה'לה שרון: כשאתה יודע מאין אתה בא, אתה יודע לאן אתה הולך.

שרה'לה שרון: (שירה בציבור)

קולט אביטל: בהיעדרו של יושב-ראש הוועדה אני רוצה להמשיך בתכנית הדיבורים.

קולט אביטל: הבא בתור הוא יוריק בן-דוד, מנכ"ל אקו"ם.

יוריק בן-דוד: תודה רבה.

יוריק בן-דוד: אני חייב לציין שאני שומע בשמחה את הרצון של כולנו לשמר את הנכסים התרבותיים שלנו בתחום הזמר העברי.

יוריק בן-דוד: אני חושב שזאת משימה קדושה וחשובה לכולנו.

יוריק בן-דוד: אני רוצה להמשיך את דבריו של מיכה ינון, שהזכיר את חוק הזמר העברי.

יוריק בן-דוד: חוק הזמר העברי מדבר או מתרכז בעיקר בפרופורציה של השמעת מוסיקה ישראלית באמצעי השידור.

יוריק בן-דוד: החוק קבע שמינימום 50% מזמן השידור צריך להכיל יצירות ישראליות.

יוריק בן-דוד: להגיד לכם שזה מיושם, שזה מקויים?

יוריק בן-דוד: ברשת ג' בוודאי.

יוריק בן-דוד: אבל ביתר התחנות?

יוריק בן-דוד: האם מישהו מפקח על זה?

יוריק בן-דוד: האם יש איזושהי בקרה על קיום החוק הזה?

יוריק בן-דוד: האם יש אכיפה של החוק הזה?

יוריק בן-דוד: – שלילי.

יוריק בן-דוד: החוק גם לא קבע סעדים ברורים.

יוריק בן-דוד: אין לו שיניים, בקיצור.

יוריק בן-דוד: יש אפשרות היום לבצע בקרה.

יוריק בן-דוד: באקו"ם אני יכול לבצע היום בקרה כזאת ולראות האם החוק מבוצע או לא.

יוריק בן-דוד: אני די בכוונה נמנע מלעשות זאת בשלב זה.

יוריק בן-דוד: בהחלט אפשר להוסיף לחוק הזה את סעיף השימור.

יוריק בן-דוד: זה חוק יפה.

יוריק בן-דוד: אם אנחנו מדברים על הזמר העברי ויש חוק הזמר העברי, אזי בואו נפתח ונטפח את החוק הזה.

יוריק בן-דוד: זה חוק שאפשר בהחלט לעבוד איתו.

יוריק בן-דוד: אני רוצה לחזק את דבריו של חנן יובל ולומר שבלי יצירה מקורית עכשווית אנחנו נבכה בעוד 5-6-7-8 שנים.

יוריק בן-דוד: בקיצור, אנחנו נבכה בעתיד.

יוריק בן-דוד: היום יש בעיה, והבעיה הזאת קיימת בעצם כמה שנים.

יוריק בן-דוד: מתחילה עכשיו התעוררות, רוצים לשמר את הישן.

יוריק בן-דוד: שמענו על חומרים שמתפוררים במרתפים של תחנה זו או אחרת.

יוריק בן-דוד: תדעו לכם שגם בגלי צה"ל יש ארכיון.

יוריק בן-דוד: גם שם עשו הקלטות ולא משמרים אותם.

יוריק בן-דוד: אנחנו באקו"ם נזעקנו באיזשהו שלב, כי גיל אלדמע, שקיבל את הפרס בשנה שעברה, בא בזעקה ואמר: חברה', יש סרטים שמתפוררים ברשות השידור.

יוריק בן-דוד: מצאנו איזשהו מימון אצלנו ובלי שרשות השידור תדע נתנו למישהו שם לעשות עבודה ולהעביר את החומרים האלה שנמוגים לפורמט דיגיטלי, כדי לשמר זאת.

יוריק בן-דוד: עשו זאת באדיבות רבה חנוך חסון וגיל אלדמע.

יוריק בן-דוד: המגמה הזאת היא ברוכה.

יוריק בן-דוד: אבל תדעו לכם שבלי לעודד ולטפח את יוצרי ומבצעי הזמר העברי של היום, אנחנו נבכה בעוד שנים.

יוריק בן-דוד: כן צריך לטפח ולעודד את מפיקי הזמר העברי, כי בלי המפיקים לא תהיינה לנו הקלטות.

יוריק בן-דוד: לזמרים וליוצרים אין אמצעים.

יוריק בן-דוד: כך שהיום, בתקופה הקשה הזאת, צריך לשים דגש על העניין ולראות איך אנחנו עוזרים לנושא.

יוריק בן-דוד: למרות שמדובר בתרבות ואמנות אני קורא לזה, ותסלחו לי, תעשיית הזמר העברי.

יוריק בן-דוד: איך אנחנו מעודדים את התעשייה הזאת?

יוריק בן-דוד: על זה צריך לשים את הדגש.

יוריק בן-דוד: אני מציע שתוקם ועדת משנה של ועדת החינוך, שתכלול בין היתר את הגופים המובילים בתחום הזה בארץ, את אנשי המשרד, את אנשי הלובי שאת עומדת בראשו, את אנשי השדולה החשובה שאת עומדת בראשה.

יוריק בן-דוד: הוועדה הזאת תחשוב ותראה מה ניתן לעשות.

יוריק בן-דוד: שוב, צריכים להיות בה אנשי מקצוע.

יוריק בן-דוד: יש פה כוונה נהדרת, אבל השירים האלה, היצירות האלה, הם נכסים של מישהו, הם רכוש של מישהו, הם קניין רוחני.

יוריק בן-דוד: אף אחד לא טרח לכתוב זאת וצריך, על-פי חוק, לכתוב שזה קניין של מישוה, שזכויות היוצרים שמורות לגורם זה או אחר וכדומה.

יוריק בן-דוד: הכוונות נהדרות, אבל מה שנעשה לא נעשה באופן מקצועי עד הסוף.

יוריק בן-דוד: יש גופים שזה עיסוקם, שזה מקצועם.

יוריק בן-דוד: אם כן, אני מסכם דבריי בכך שאני ממליץ בחום להקים ועדת משנה לוועדת החינוך והתרבות, שתעסוק בתחום הזמר העברי, בשימורו ובעידוד וטיפוח תעשיית הזמר העברי.

יוריק בן-דוד: תודה.

קולט אביטל: תודה רבה.

קולט אביטל: אני מנצלת רגע, בין לבין, כדי לקחת גם לעצמי את חופש הדיבור לכמה דקות.

קולט אביטל: לפני שנכנסתי לוועדה הזאת הייתי בוועדה אחרת, ועדת חקירה שאותה אני מנהלת, בקשר לקניין מסוג אחר של קרבנות שואה.

קולט אביטל: ישבנו מול חוקרים שאנחנו שכרנו, כדי למצוא חשבונות ותעודות.

קולט אביטל: אני רוצה להגיד שבסך הכל, כמדינה צעירה וחדשה, לא היתה לנו מודעות לא לשימור תעודות, לא לשימור פרטיטורות, לא לשימור דברים שהם מאד חשובים בהיסטוריה שלנו.

קולט אביטל: רק כדי לסבר את האוזן, ואני מקווה שזה לא "סקופ", אומר כי אחד מהבודקים שעוסק עכשיו בחיפוש בתוך הארכיונים, או בתוך בנקים, כדי למצוא חשבונות של קרבנות שואה, מצא מסמכים זרוקים באיזשהו בנק, בפרוזדור צדדי, בארון סגור, בארון ברזל, כשאיש לא ידע שהארון הזה קיים, איש לא ידע מה נמצא בתוך הארון.

קולט אביטל: אני בטוחה שהמצב הזה, או הדוגמא שנתתי היא בעצם נכונה לגבי הרבה מאד תחומים.

קולט אביטל: אני רוצה להצטרף למה שהציע כאן נתן.

קולט אביטל: אנחנו כמחוקקים אמונים על כמה תחומים.

קולט אביטל: אנחנו יכולים לנסות לשפר ולחוקק חוק חדש לשימור הזמר העברי, בהנחה, כפי שמסתבר היום, שהחוק שקיים איננו מספיק.

קולט אביטל: אתמול נפלה בהצבעה הצעת חוק ממשלתית שאוסרת עלינו כחברי כנסת להגיש הצעות חוק שיש עמן גם צד תקציבי.

קולט אביטל: אני לא יודעת מה יהיה גורל החוק הזה מחר.

קולט אביטל: אבל אנחנו נצטרך לבוא בדברים עם משרד התרבות ולראות כיצד אותו החוק שאנחנו נחוקק יצטרך להיות חוק משותף שלנו, לא רק חוק פרטי, אלא גם חוק ממשלתי, כי אם לא כן לא נוכל לקדם את הנושא.

קולט אביטל: אנחנו גם אמונים על שמירה על איזשהו איזון בין מזרח למערב.

קולט אביטל: אנחנו אמונים גם על ביקורת בכנסת.

קולט אביטל: אם מה שאתה אומר נכון, אם אותה תת-ועדה תקום, ואני חושבת שזה רעיון טוב, או אם תת הוועדה לא תקום אזי אני מניחה שלפחות הלובי, השדולה שבראשה אני עומדת תוכל לטפל בזה – אז נוכל גם לערוך בדיקה כיצד, באיזה מינונים ובאיזה כמויות מושמע הזמר העברי גם ביתר אמצעי התקשורת, ביתר תחנות הרדיו.

קולט אביטל: מכל מקום, אני חושבת שלפני שאנחנו נדבר, או נסכם, או נעבוד על הקמת אכסניה, אני הייתי רוצה להצטרף למה שהציע נתן ולומר לו שעד אשר אותה ועדה תקום אולי כדאי כבר לחשוב על כתובת אחת מרכזית, שאליה אפשר יהיה להפנות את כל אותם המסמכים, את כל אותן התעודות, את כל אותן ההקלטות, את כל אותן הקלטות, או התקליטים הישנים.

קולט אביטל: זאת אומרת, בואו לא נחכה עד להקמת אכסניה.

קולט אביטל: בואו לא נחכה עד הקמת ועדה.

קולט אביטל: בואו נחליט כאן בינינו מהי הכתובת המרכזית שאליה אפשר כבר להפנות את כל אותו החומר שנמצא בידיים פרטיות, או בגופים לא ממשלתיים, או בגופים אחרים, כדי להתחיל לעשות את מלאכת האיסוף.

יוריק בן-דוד: ברשותך, אני כבר מנדב את הארגון שלי להיות מרכז הקליטה והאיכסון של החומרים האלה.

קריאות: גם לנו יש אמצעים טכניים.

קולט אביטל: אנחנו לא נקבל עכשיו החלטה בעניין הזה.

קולט אביטל: נתייעץ בנושא זה.

קולט אביטל: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחנה גולדברג.

קולט אביטל: האם היא ישנה כאן?

קולט אביטל: – לא.

קולט אביטל: טוב, הגיע תורך, מר בראל, בשם רשות השידור.

קולט אביטל: (היו"ר זבולון אורלב חוזר לישיבה)

יוסף בראל: אני רוצה להגיד לכם שלטעמי ועדות וחוקים לא יעזרו אם לא נחליט על מעשים של ממש בשטח.

יוסף בראל: ההצעה שהנושא ירוכז במקום אחד לא נראית לי מעשית, מכיוון שלא נגיע לסיכום בין הגופים השונים באשר לשאלה מי ישמור ומי לא ישמור.

יוסף בראל: הדבר הכי נכון הוא לצאת מכאן עם החלטה שכל האנשים שמתעניינים בנושא הזה יחליטו ביניהם שאחת לתקופה מסויימת ניפגש כדי לקדם את הנושא מבחינה מעשית, ולא נחכה עד לפגישה הבאה.

יוסף בראל: אני מבקש לברך אתכם, מכיוון שאני חושב שחשוב מאד שתמשיכו ותובילו את הנושא הזה.

יוסף בראל: הנושא הוא נושא מדאיג.

יוסף בראל: החומר לא נגרס, כפי שנאמר.

יוסף בראל: החומר מתפורר.

קולט אביטל: אם כך, צריך מיקרופילמים.

יוסף בראל: מה שמדאיג זה לא רק הזמר, אלא כל היצירה העברית, היצירה של פעם, הדרמות הטובות, התעודה הטובה.

יוסף בראל: הכל מתפורר.

יוסף בראל: מהיום הראשון שקיבלתי את התפקיד התחלנו בהכנת פרוייקט להעביר את הכל למיחשוב.

יוסף בראל: אולי נעשה זאת בעזרת חברות פרטיות בחוץ.

יוסף בראל: להגיד לכם שיש לי פתרון ברגע הזה?

יוסף בראל: – אין לי.

יוסף בראל: אבל אשמח מאד לשתף פעולה עם כל מי שמוכן ללכת לזה, על-מנת שנגיע לפתרון.

יוסף בראל: אין פתרונות.

יוסף בראל: בנושא הזה המצב הוא מאד קשה.

יוסף בראל: הסרטייה מוזנחת.

יוסף בראל: החומר המשומר מוזנח.

יוסף בראל: הוא לא משומר בכלל.

זבולון אורלב: האם הבעיה היא בעיה תקציבית?

יוסף בראל: הבעיה התקציבית היא הבעיה המיידית שחיבלה בכל פרוייקט שהיה ברשות השידור כדי לפתור את העניין.

יוסף בראל: אין ספק שפה מדובר במיליונים.

יוסף בראל: אבל נדמה לי שגם הרצון ללכת לעניין הזה לא היה אז.

יוסף בראל: היום הוא קיים.

יוסף בראל: יש פרוייקטים מאד מוגדרים אצלנו.

יוסף בראל: אנחנו ננסה לגייס את הכסף.

יוסף בראל: ייתכן שלא נצליח לגייס את כל הכסף הדרוש לכך.

יוסף בראל: אבל אין ספק שצריך לעשות משהו.

יוסף בראל: אני מסכים אתכם.

יוסף בראל: אני מסכים עם כל מי שדיבר.

יוסף בראל: אני חושב שזו תרבות נהדרת.

יוסף בראל: זו יצירה מאד יפה שהולכת ונעלמת, כי לאט לאט אי-אפשר לחדש אותה.

יוסף בראל: לאט לאט היא מתפוררת.

יוסף בראל: כל סרט מתפורר.

יוסף בראל: זו תופעה ידועה בכל העולם ולא רק אצלנו.

יוסף בראל: אני מוכן לכל שיתוף פעולה עם כל מי שירצה בכך, אמנות לעם, עזי"ת וכל קבוצה.

יוסף בראל: אני מציע שנמשיך בהידברות הזאת מעבר לישיבה של היום.

יוסף בראל: אני מברך גם את ההצעה של אקו"ם.

יוסף בראל: כל הצעה כאן היא מבורכת.

יוסף בראל: אבל אין ספק שצריך שכולם ביחד ינסו לעשות משהו.

יוסף בראל: אני לא רואה את הגוף האחד והיחיד שיכול להרים את המשימה הזאת.

יוסף בראל: החומר מפוזר מאד ובמקומות בהם הוא נמצא הוא לא משומר.

יוסף בראל: אני זוכר שלפני כתריסר שנים עמדתי בראש עמותה שגייסה כסף מחוץ לארץ כדי לשמר את סרטי "אקסלרוד".

יוסף בראל: הדבר הזה נמצא היום בסינמטק.

יוסף בראל: מי שגייס את התרומות היה פרופ' שוראקי.

יוסף בראל: ללא התרומה הזאת לא היינו מוצאים היום אף סרט מ"אקסלרוד".

יוסף בראל: לכן, כל דבר שייעשה יבורך.

זבולון אורלב: יש לי שאלה.

זבולון אורלב: בתקציב רשות השידור יש סעיף תקציבי או תקנה תקציבית שנקראת "שימור"?

יוסף בראל: לא.

יוסף בראל: יש סעיף שנקרא "סרטייה", שהוא סעיף כללי מאד.

זבולון אורלב: ממנו גם קונים סרטים חדשים.

יוסף בראל: לא, לא.

יוסף בראל: יש הבדל.

יוסף בראל: ה"סרטייה" היא מקום שבו משמרים את ההפקה היום-יומית, שהולכת ומצטברת למימדים אדירים.

זבולון אורלב: האם זה רעיון נכון בכל זאת לייחד את נושא השימור, כדי שהוא לא יתערבב עם החומר של היום-יום, החומר השוטף?

זבולון אורלב: כי תמיד הדחוף דוחה את החשוב.

יוסף בראל: בהחלט.

יוסף בראל: צריך להקים סניף בתוך הסרטייה שיעבוד על שימור החומר שהולך ומתבלה.

זבולון אורלב: אם תעשו דבר כזה ותביאו את התקציב שלכם, שזקוק לאישור, לוועדה השכנה שלנו, אני חושב שתקבל עזרה גדולה מאד מחברי ועדת החינוך בהידברות, בעיקר כשיושב-ראש ועדת המשנה בוועדת הכספים הוא חבר סיעתי.

זבולון אורלב: אומרים שבמדינה לא צריך פרוטקציה, שמספיק קשר אישי.

זבולון אורלב: זה בוודאי עובד פה בכנסת.

זבולון אורלב: אנחנו מוכנים בדין ובצדק לבוא אל אותה ועדת משנה של ועדת הכספים ולעזור, כדי שברשות השידור יהיה תקציב צבוע לנושא, תקציב מוגדר, ונתחיל באיזשהו מנוף.

זבולון אורלב: אני יודע את הרגישות שלך לעניין הזה ואני משבח אותה.

יוסף בראל: אנחנו נעשה זאת.

יוסף בראל: אין לי ספק שכשארצה שתעזרו לי אקבל את העזרה.

יוסף בראל: בזה אין לי ספק.

יוסף בראל: אבל הפרוייקט הוא לא פרוייקט כזה שאגיד לך שבעוד חודשיים או שישה חודשים אני פותר את הבעיה.

יוסף בראל: לכן, הצעתי שהעניין יהיה בשיתוף פעולה עם כולם.

יוסף בראל: אנחנו פתוחים לזה.

יוסף בראל: אנחנו מוכנים ומאד מעוניינים בזה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך על הדברים שלך.

זבולון אורלב: רשות הדיבור למנחם גרנית מרשת ג', רשת הזמר העברית.

מנחם גרנית: קודם כל, אני רוצה לומר שרשת ג' מעצם טבעה ומעצם קיומה משמרת את הזמר העברי.

זבולון אורלב: אגב, האם אתה מופתע מנתוני הסקר שהקראתי קודם?

מנחם גרנית: אני מופתע לטובה.

מנחם גרנית: אמרת שיש 18% יותר.

מנחם גרנית: זה לא רע.

מנחם גרנית: אני מקווה שהאחוזים האלה יתווספו גם בימי שלום ורגיעה.

מנחם גרנית: בכל מקרה, אני רוצה לציין כמה עובדות או נתונים על דברים שאנחנו עושים בנושא שימור הזמר העברי.

מנחם גרנית: בין השאר מדובר על שיתוף פעולה עם נחצ'ה.

מנחם גרנית: אבל לפני כן אני רוצה לומר שלפי מה שאני יודע בעניין ארכיונים וסרטיות של קול ישראל – ואין לי נתונים מדוייקים – הועברו חומרים בצורה מסודרת מהסרטייה של קול ישראל ל"פונותיקה" באוניברסיטה העברית.

ד"ר גילר פלם: עשינו דיגיטציה.

מנחם גרנית: נכון.

מנחם גרנית: מעבר לזה, בנושא השימור רשת ג' פועלת בכמה מישורים.

מנחם גרנית: מישור אחד הוא, כמובן, המישור השידורי הקבוע והרציף.

מנחם גרנית: יש לנו כמה סדרות של תכניות שהמטרה שלהן היא ליידע את הקהל לגבי חומרים ישנים.

מנחם גרנית: יש לנו אנתולוגיה משודרת של זמר עברי, שנקראת "שלא ייגמר לעולם", שלמעשה מוקדשת ליוצרים ולמבצעים מכל הזרמים ומכל הכיוונים.

מנחם גרנית: רק לפני שנתיים או שלוש, אם אני לא טועה, הקלטנו ותיעדנו את יעקב אורלנד שהלך לעולמו לא מכבר.

מנחם גרנית: קולו, סיפוריו ושיריו מתועדים אצלנו.

מנחם גרנית: מעבר לזה, אנחנו פיתחנו וטיפחנו מסורת עם ולוולה' שיושב כאן לצידי, בסדרה של מופעים שהמטרה שלהם היא גם כן לעודד את שימור הזמר העברי.

מנחם גרנית: ציינו פה כבר קודם את הערב של נעמי שמר.

מנחם גרנית: באותו חג פסח הפקנו מופע ביחד עם ולוולה' של שירי שנות החמישים עם המבצעים המקוריים, החל מישראל יצחקי וכו'.

זבולון אורלב: מנחם, מה צריך לעשות כדי לשמר?

מנחם גרנית: שוב, כמו נושא זה עניין של כסף.

מנחם גרנית: זה עניין של תקציבים.

זבולון אורלב: דרך אגב, מר בראל, כתבו לי כאן לגבי התכנית "שירים שנשארים" של דורי בן-זאב: למה הורדה התכנית היחידה שעוסקת בזמר עברי?

יוסף בראל: היא הורדה לחופשה קצרה.

יוסף בראל: היא תחזור.

יוסף בראל: אני לא יודע אם היא תחזור עם דורי בן-זאב, אבל הטלוויזיה עובדת על זה.

זבולון אורלב: אני חושב שזו בשורה יפה.

יוסף בראל: אנחנו נרחיב גם את המסגרות של השירים העבריים.

יוסף בראל: בזה אין ספק.

זבולון אורלב: גם בטלוויזיה.

זבולון אורלב: למרות שלא מוחאים פה כפיים, אני מוחה לך כפיים.

זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שזו בשורה מאד טובה לנו.

זבולון אורלב: רבותיי, אתר "MOOMA", שנדמה לי שיואב קוטנר יזם אותו, הוא אתר למוסיקה ישראלית, והוא האנציקלופדיה היחידה למוסיקה ישראלית.

זבולון אורלב: הדבר נעשה ביוזמה פרטית שקשורה עם "קשת".

זבולון אורלב: אני גם הפניתי בנושא זה שאילתה לשר התקשורת, כשנודע לי שיש סכנה לסגירת האתר הזה.

זבולון אורלב: הוא ענה לי: זו יוזמה פרטית וביוזמות פרטיות כמו ביוזמות פרטיות.

זבולון אורלב: משרד התקשורת לא יכול להתערב בעניינים של יוזמות פרטיות, אם כי המשרד שוקד על איזשהו פתרון.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שאומרים מקצת שבחו של אדם בפניו.

זבולון אורלב: קיבלתי הרבה שבחים על האתר הזה ועל היוזמה, והרבה אנשים מאד מוטרדים, או מאד מודאגים מהסכנה לסגירתו.

זבולון אורלב: אני מבקש שתסביר בקצרה מהו האתר, מהי הבעיה ומה ניתן לעשות כדי לקיים אותו.

יואב קוטנר: העניין של שימור הזמר העברי מתחלק לשני היבטים: האחד – החומרים עצמם.

יואב קוטנר: מה עושים עם הקלטות מלפני 30 שנה של להקת "תמוז" בצוותא, כדי שהחומר לא יתפורר?

יואב קוטנר: אבל יש דבר אחר, שגם הוא לא פחות חשוב, והוא תיעוד כתוב האומר מי האנשים האלה, מי זה סשה ארגוב, מי זאת יפה ירקוני שדיברו עליה בזמן האחרון וכו'.

יואב קוטנר: הרי בעוד 20 שנה יבוא תלמיד, חוקר או סתם בן-אדם שירצה לדעת מי זאת יפה ירקוני לצורך כתבה בעיתון והוא לא יידע מי זאת.

יואב קוטנר: כיום, המצב מבחינת התיעוד והדיוק בפרטים על האמנים ועל התקליטים שיצאו הוא קרוב לקטסטרופה.

יואב קוטנר: הבאתי דוגמא קצת משעשעת.

יואב קוטנר: זה אחד התקליטים הכי נמכרים בתולדות המדינה: "ירושלים של זהב".

יואב קוטנר: כידוע, יש בו את שירי "ששת הימים".

יואב קוטנר: אתם יכולים לפתוח ולראות שתאריך היציאה המקורי של התקליט הוא מרץ 1983.

יואב קוטנר: זאת אומרת, בעוד 40 שנה יגיע מישהו ויהיה בטוח ש"מלחמת ששת הימים" היתה בשנת 1983.

יואב קוטנר: זה יכול להיות משעשע בשלב זה, כי כולנו זוכרים מתי זה היה.

יואב קוטנר: אבל מי יזכור זאת בעוד 100 שנה?

יואב קוטנר: הניסיון שלנו ב"MOOMA", בין השאר, היה ליצור איזשהו מסד נתונים.

יואב קוטנר: אני אישית חקרתי את הנושא הזה יותר מ-15 שנה.

יואב קוטנר: היו עוד שותפים ליצירה שעבדו על כך לא פחות זמן.

יואב קוטנר: הגענו למצב שבין השאר הדברים שהיו ב"MOOMA" זו אנציקלופדיה.

יואב קוטנר: באנציקלופדיה יש כיום למעלה מ-1,500 ערכים על אמנים ישראלים מכל הסוגים, מכל הגוונים, מוסיקה מזרחית, רוק, מוסיקה עברית, שירה בציבור וכו'.

יואב קוטנר: כל הגוונים קיימים.

יואב קוטנר: אנחנו לא גמרנו את העבודה.

יואב קוטנר: הפסקנו את העבודה באמצע.

יואב קוטנר: ה"נאגלה" הבאה שעמדנו לכתוב ולא הגענו אליה היא של כל היוצרים העבריים.

יואב קוטנר: יש הרבה יוצרים שהם לא מבצעים בעצמם.

יואב קוטנר: למשל, מי זה משה וילנסקי?

יואב קוטנר: עוד אין ערך עליו.

יואב קוטנר: אבל על רוב היוצרים הפעילים יש.

יואב קוטנר: היתרון של אינטרנט לעומת ספרים ומדיות אחרות הוא בכך שיש קישורים ויש גם אפשרות להדגים.

יואב קוטנר: למשל, אם אתה נכנס לערך של שלמה ארצי, אתה מקבל את כל ההיסטוריה שלו, את כל התקליטים שלו ומכל תקליט אתה שומע דגימה מכל שיר.

יואב קוטנר: אם שלמה ארצי עבד במקרה עם חנן יובל – אז אתה יכול מהערך של שלמה ארצי לעבור ב-LINK לחנן יובל.

יואב קוטנר: זאת אומרת, העבודה הזאת כבר נעשתה.

יואב קוטנר: בניגוד להרבה רעיונות שעלו פה, כמו להקים ועדה ולהתחיל לטרוח ויום אחד ייצא משהו, פה לפחות ההתחלה, לפחות הבסיס כבר קיים.

יואב קוטנר: אני פונה אליכם בקריאה נרגשת: תנו קצת כסף כדי שנוכל להמשיך בכך.

זבולון אורלב: הבנתי.

זבולון אורלב: כלומר, האם הבעיה היא שכרגע, בגלל המשברים בשוק התקשורות, היוזמות הפרטיות הפחיתו את התמיכה באתר הזה?

יואב קוטנר: כרגע האתר הזה נמצא במצב שהוא בקושי חי.

נתן האיתן: "אמנות לעם" מסייעת בחודשים האחורנים באחזקת האתר, עד לקבלת החלטה במשרד.

נתן האיתן: למעשה מדובר על סכום של 40,000 שקל בחודש לתחזוקה, ללא שיפור ועידכון.

זבולון אורלב: האם אתה יכול לתת נתונים לגבי גודל הקבצים שיש לכם?

זבולון אורלב: אני מדבר על נתונים כמותיים.

גיל בהר: אני מנהל את "קשת אינטראקטיב", שזו החברה של שידורי "קשת" שבעצם אחראית על המיזם הזה.

גיל בהר: במיזם הזה יש היום קודם כל ארכיון דיגיטלי של 150,000 שירים, שכמעט 30,000 מהם הם שירים עבריים.

גיל בהר: מעבר לזה, יש לנו כ-20,000 אמנים מקוטלגים, שכמו שיואב קוטנר אמר רק לגבי 1,500 מהם הספקנו לכתוב ביוגרפיות, או לתת עליהם רמת פירוט מעמיקה יותר.

גיל בהר: זה מראה כמה העבודה עוד רחוקה מלהיות מושלמת.

גיל בהר: לגבי אלבומים – הקלדנו כמעט 40,000 אלבומים.

גיל בהר: לגבי כל אחד מהאמנים שמקוטלגים במערכת אנחנו מנסים לקטלג את כל האלבומים שלהם ולכל אלבום לתת רמת פירוט כזאת או אחרת לגבי השירים.

גיל בהר: (מציג דוגמא).

גיל בהר: אנחנו רואים כאן, למשל, את רשימת האלבומים האחרונה של שלמה ארצי.

גיל בהר: אתם רואים כמה הרשימה היא ארוכה, אך עדיין לא כל האמנים הגיעו לרמת פירוט כזה.

זבולון אורלב: האם אפשר גם לשמוע כל שיר?

גיל בהר: כשאכנס לרמת אלבום – אזי לגבי חלק מהאלבומים אפשר לשמוע עד 30 שניות.

זבולון אורלב: כמה כניסות לאתר יש ביום, בחודש, או בשבוע?

גיל בהר: עד חודש ינואר האתר פעל במתכונת הרבה יותר רחבה.

גיל בהר: הוא כלל ערוצי רדיו, הוא כלל מגזין מוסיקה, ואז היו לנו מעל 70,000 משתמשים שונים בחודש.

גיל בהר: נכון להיום האתר צומצם ויש לנו רק את האנציקלופדיה ועדיין מבקרים בו 40,000 איש בחודש.

גיל בהר: אני חייב להגיד שהייתי מאד מופתע לגלות עד כמה האנציקלופדיה היא החלק החזק של האתר וכמה אנשים באים, קוראים ומשתמשים במידע הזה.

זבולון אורלב: הכניסה לאתר היא חופשית?

גיל בהר: נכון להיום הכניסה היא חופשית.

גיל בהר: הכוונה שלנו היתה להמשיך ולפתח את האתר להרבה מאד כיוונים נוספים.

זבולון אורלב: האם יש לכם פרופיל של הנכנסים לאתר?

גיל בהר: מדובר באנשים מכל שכבות הגיל ומכל מיני טעמים מוסיקליים.

גיל בהר: למשל, אני יכול לספר שכשהיו לנו 40 ערוצי מוסיקה באוויר, הערוצים חולקו לסגנונות שונים, לפי ז'אנרים, לפי נושאים, שירי אהבה וכו'.

זבולון אורלב: ומהו הז'אנר הפופולרי?

גיל בהר: 10 הערוצים הכי מואזנים היו הערוצים הישראלים של מוסיקה ישראלית בלבד, ובתוכם ערוצי הזמר העברי, מה שנקרא שירי ארץ ישראל הישנה והטובה.

גיל בהר: זה אחד מהערוצים שכל הזמן כיכב בין העשירייה הזאת.

גיל בהר: זה דבר שהופתענו לגביו ממש לטובה.

גיל בהר: מעבר לזה, חשוב לציין שהארכיון הזה הוא כולו דיגיטלי.

גיל בהר: כמו שאמרתי, יש 50,000 שירים דגומים, אבל באותה קלות אפשר לדגום קטעי וידיאו.

גיל בהר: התחלנו במיזם של חשיפה של אמנים צעירים ופחות מוכרים.

גיל בהר: נתנו פלטפורמה.

זבולון אורלב: הבנו את העיקרון.

זבולון אורלב: אגב, יש ועדה מיוחדת לחוקי התקשורת, שאני חבר בה.

זבולון אורלב: היא מורכבת משלושה חברי ועדת הכלכלה, שלושה חברי ועדת הכספים ושלושה חברי ועדת החינוך.

זבולון אורלב: חברת הכנסת קולט אביטל, חבר הכנסת זאב בוים ואני משמשים כנציגי ועדת החינוך בוועדה.

זבולון אורלב: באחת ההזדמנויות אמרתי לשר התקשורת שצריך לשקול, במסגרת הזיכיונות או הרישיונות החדשים, שמחלק מהתגמולים, או מחלק מהכספים שהמדינה תקבל צריך אולי לייחד איזשהו אחוז לנושא השימור הזה.

זבולון אורלב: אני אישית חושב שיש פוטנציאל גדול מאד בהמשך קיומו של האתר הזה.

זבולון אורלב: זה אחד מהפתרונות הנכונים לשימור הזמר העברי.

זבולון אורלב: כרגע גלגלו אותי מכל המדרגות, כי כל המשקיעים בנושא התקשורת נמצאים כרגע במשברים, כמו נושאים אחרים.

זבולון אורלב: אבל הנושא גם כן עומד על סדר היום.

זבולון אורלב: רבותיי, נתקדם עכשיו לבית הספרים הלאומי.

זבולון אורלב: ד"ר גילה פלם, כפי שאמרנו בדברי ההקדמה לכאורה בית הספרים הלאומי על-פי חוק ממונה על שימור הנכסים התרבותיים של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: נדמה לי שבחוק, לפי ההגדרה, ספר זה גם כל תקליט, או כל מדיה אחרת.

זבולון אורלב: בעבודה שעשה עבורנו מרכז המחקר והמידע של הכנסת – ועשה זאת אלעד ואן-גלדר, אחד מעוזרי המחקר - הוא מציין שיש מחלקה למוסיקה בבית הספרים הלאומי, שעוסקת באיסוף, קיטלוג ושימור.

זבולון אורלב: האם באמת אתם הכתובת הלאומית לשימור הפיזי של הנכסים המוסיקליים שלנו?

ד"ר גילה פלם: אנחנו מרגישים כך ואנחנו עושים את זה בלי חוק ובלי החלטה גורפת.

ד"ר גילה פלם: אנחנו קיימים כבר שלושים שנה.

ד"ר גילה פלם: המחלקה קיימת בשני חלקים ובשתי קומות בתוך הספרייה הלאומית.

ד"ר גילה פלם: חלק אחד עוסק בשימור ובאיסוף של חומרים על נייר.

ד"ר גילה פלם: אני יכולה להרגיע פה את מי שציין שיש פרטיטורות גרוסות של קול ישראל, שהעתקים שלהם או מקור שלהם נשאר בארכיון הפרטי, למשל של משה וילנסקי, של שמעון כהן, שהגיעו אלינו.

ד"ר גילה פלם: חלק מהמחלקה עוסקת בכתבי יד.

ד"ר גילה פלם: יש לנו היום 170 ארכיונים של גדולי המלחינים והחוקרים.

ד"ר גילה פלם: זה כולל גם מוסיקה יהודית, חזנים ואחרים שתרמו לתרבות, לאו דווקא של הזמר העברי.

זבולון אורלב: האם הציבור יודע מה יש אצלכם?

ד"ר גילה פלם: הציבור יכול לדעת מה יש אצלנו על-ידי כניסה למערכת "אלף", שהיא מערכת הקיטלוג של הספריות האקדמיות בארץ.

ד"ר גילה פלם: מכיוון שהארכיונים הם חומר קצת יותר קשה לטיפול, לא כולם מקוטלגים עדיין בצורה ממוחשבת, אבל יש להם קטלוגים יידניים.

ד"ר גילה פלם: אנחנו מנסים להביא לידיעת הציבור את קיום הארכיונים על-ידי קיום קונצרטים המבוססים על הארכיונים שנמצאים אצלנו ובכך להחזיר לקהל גם שירים נשכחים.

ד"ר גילה פלם: עשינו השנה קונצרט שנקרא "שדות שבעמק" של מלחיני הקיבוץ.

ד"ר גילה פלם: עשינו קונצרט שנקרא "דור ראשון של מלחינים".

זבולון אורלב: למה יש כל-כך הרבה תלונות על כך שיש חומר מוסיקלי רב שמתפורר?

ד"ר גילה פלם: לא אצלנו.

ד"ר גילה פלם: לנו יש מחלקה טובה לשימור.

זבולון אורלב: למה אתם לא פונים לכל הגופים שיעבירו לכם את החומר ותטפלו בו?

ד"ר גילה פלם: אנחנו פונים.

ד"ר גילה פלם: אנחנו שולחים מדי פעם מכתבים.

ד"ר גילה פלם: אני אישית מחזרת אחרי אלמנות, יתומים ומלחינים בעודם בחיים.

ד"ר גילה פלם: אתמול, למשל, קיבלתי טלפון מדובי זלצר, ייבדל לחיים ארוכים, שהסכים להעביר אלינו את הארכיון שלו.

ד"ר גילה פלם: יש פה עוד אנשים, כמו נחום היימן שפניתי אליו ועוד אחרים שפניתי אליהם בבקשה להעביר אלינו כתבי יד.

ד"ר גילה פלם: בצד של ההקלטות אנחנו הארכיון היחיד שעוסק בשימור.

ד"ר גילה פלם: אני הנציגה היחידה שנשלחת מישראל לארגון ה"פונותיקות" הבין-לאומי.

זבולון אורלב: מהי המילה העברית ל"פונותיקות"?

ד"ר גילה פלם: ארכיון צליל.

ד"ר גילה פלם: פונותיקה זו המילה הצרפתית.

ד"ר גילה פלם: אנחנו שומרים עליה בגלל מקים הפונותיקה שהגיע מהסורבון, פרופ' ישראל אדלר.

ד"ר גילה פלם: אנחנו גם עשינו פעולה של שימור על-ידי עבודת שדה, הקלטות.

ד"ר גילה פלם: הלכנו לזקני ראש פינה.

זבולון אורלב: את רוצה לומר שההרגשה שנושא השימור מוזנח היא בגלל שאנשים לא יודעים שאתם קיימים ואפשר להעביר אליכם חומר?

ד"ר גילה פלם: נכון.

ד"ר גילה פלם: אנחנו לא עוסקים בפרסומת בצורה מאסיבית.

ד"ר גילה פלם: אין לנו מחלקה ליחסי ציבור.

זבולון אורלב: אז אולי פה באמת תיקון החוק יסדיר את זה שתהיה חובה.

ד"ר גילה פלם: תיקון החוק של ההפקדה, שאתה יזמת, עדיין מתנהל בעצלתיים.

זבולון אורלב: זה לא תיקון חוק.

זבולון אורלב: זה חוק.

ד"ר גילה פלם: זה חוק להפקדת חומרים אודיאו-ויזואליים, שלא היה קיים עד לפני שנה.

ד"ר גילה פלם: עדיין יש הרבה אנשים מכל מיני סקטורים, ואני לא רוצה להשמיץ, שאומרים שהם ישמחו לעבור על החוק, ואנחנו נוגסים בהם.

זבולון אורלב: אני מניח שאם את יודעת על מישהו שמכריז שהוא רוצה לעבור על החוק, את בטח הולכת למשטרה, או לפחות מודיעה על כך ליושב-ראש ועדת החינוך.

זבולון אורלב: זה מצופה ממך לפחות.

ד"ר גילה פלם: אנחנו מקווים שנפתור את הבעיה.

ד"ר גילה פלם: אלה מגזרים של הפקות ישראליות בתחום החרדי.

זבולון אורלב: אבל כל זה שייך ליצירות חדשות.

ד"ר גילה פלם: כן.

זבולון אורלב: השאלה היא אם ניתן לעשות חקיקה מחייבת, לפיה גם נכסים שנמצאים באיזה שהם מקומות, במקום שהם יתפוררו ויילכו לאיבוד, יטופלו וכו'?

זבולון אורלב: יכול להיות שאנחנו נציע הצעת חוק, שאני מקווה ששר המדע יתמוך בה לפחות בשלב הטרומי, כדי לקיים דיון בשאלה האם באמצעות חוק אפשר לחייב שיימסר עותק לספרייה הלאומית לא רק של יצירות חדשות, אלא גם כשמדובר בכל היחס של הארכיון וכו'.

זבולון אורלב: יכול להיות שפה אנחנו עולים על גנז המדינה.

זבולון אורלב: אני לא יודע.

זבולון אורלב: זה תחום מעניין.

זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שזה תפקידנו לעסוק בנושא זה.

ד"ר גילה פלם: אני מכירה את הגנז.

ד"ר גילה פלם: בדרך כלל אנחנו עובדים בשיתוף פעולה גם עם הגנז וגם עם ארכיון "קול ישראל".

ד"ר גילה פלם: זה לא מספיק רק להעביר את החומר.

ד"ר גילה פלם: צריך מיומנות מאד גבוהה כדי לטפל בו גם בצד הטכני וגם בצד המוסיקלי.

ד"ר גילה פלם: תפקידי הוא לא לטפל בהתכתבות של משרד זה או אחר.

ד"ר גילה פלם: יש לי תואר בארכיונאות.

זבולון אורלב: זאת אומרת, דברים מוסמכים.

זבולון אורלב: קודם כל, אני שמח שאתם רואים עצמכם ככתובת לאומית לעניין הזה.

ד"ר גילה פלם: אנחנו בהחלט רואים עצמנו ככתובת לאומית.

זבולון אורלב: לא שמעתי שיש לכם גם בעיות תקציב.

זבולון אורלב: אז זה בסדר.

ד"ר גילה פלם: כרגע יש לנו קרן של משפחה נחמדה מארצות הברית לדיגיטציה, שכוללת דיגיטציה של כל בית הספרים.

ד"ר גילה פלם: אבל כמו שאמרו לי, אתם "אכלתם" הכל.

ד"ר גילה פלם: אנחנו יכולים "לאכול" מזה עוד שנתיים.

זבולון אורלב: איך את מגיבה על העניין של אתר "MOOMA"?

ד"ר גילה פלם: זה פנטסטי.

ד"ר גילה פלם: אני מקווה שהם יבואו ויקבלו מאיתנו עוד חומרים.

ד"ר גילה פלם: אני חושבת שחבל שהם לא הגיעו אלינו להשלים את האנציקלופדיה.

ד"ר גילה פלם: אנחנו יכולים לתרום הרבה.

זבולון אורלב: אני שמח שלפעמים בוועדת החינוך והתרבות מפגישים בין אנשים ושומעים האחד על השני.

זבולון אורלב: זה חלק מהעניין.

זבולון אורלב: אני מודה לך.

זבולון אורלב: רשות הדיבור לד"ר נתן שחם ממכללת בית ברל, שעיסוקו הוא חקר תולדות הזמר העברי.

זבולון אורלב: איפה אתה רואה את נקודות התורפה ומה צריך לעשות?

ד"ר נתן שחם: לדעתי, נקודות התורפה הן בכך שהחומרים שאותם אני מחפש מפוזרים בכל הארץ וכדי להגיע אליהם אתה צריך הרבה מאד אמצעים.

ד"ר נתן שחם: אתה צריך גם הרבה שתדלנות כדי שאפשר יהיה לגעת בדברים.

ד"ר נתן שחם: אבל מעבר לכל הדברים האלה, נדמה לי שעצם השימוש בזמר העברי ועצם השימור שלו זה כבר עניין ששייך למערכת החינוך, שבה הזמר העברי הולך ונסוג במהירות.

ד"ר נתן שחם: נדמה לי שזוהי אחת מהנקודות.

ד"ר נתן שחם: אבל מכיוון שאנחנו עוסקים בשימור אני מצטרף בהחלט לד"ר גילה פלם, שזוהי הכתובת הלאומית המוסמכת, היחידה, שאפשר בה למצוא את החומרים כפי שהם צריכים להימצא.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: רשות הדיבור לגב' ציפי בשן.

זבולון אורלב: קודם כל, מה תפקידך?

ציפי בשן: אני מפקחת על תחום ההיסטוריה באגף לתכנון ופיתוח תכניות לימודים.

ציפי בשן: אנחנו פיתחנו תקליטור שנקרא "הציונות בראי הזמר והסמל".

ציפי בשן: המטרה שלו היא ללמד 120 שנות ציונות באמצעות שירי הזמר, כאשר שירי הזמר משמשים מקור היסטורי.

ציפי בשן: התכנית הזאת יכולה להשתלב גם בלימודי המוסיקה, האמנות, בלימודי ארץ ישראל ובמיוחד בתכנית הלימודים בהיסטוריה.

ציפי בשן: התכנית תואמת את תכנית הלימודים בהיסטוריה ועונה על מטרות התכנית הן בתחום התכנים, הן בתחום ההוראה של טיפוח לומד עצמאי וגם בתחום הערכים שבמקרה הזה הם ערכים לאומיים.

זבולון אורלב: האם כבר לומדים לפי התכנית הזאת?

ציפי בשן: יש מקומות שכן.

ציפי בשן: יש כמה מקומות שכן.

ציפי בשן: אני לא רוצה להקדים את הסוף.

ציפי בשן: אבל אני יכולה לומר דבר כזה: הנחת העבודה שלנו היתה שיהיה קשה מאד להחדיר זאת למערכת החינוך.

ציפי בשן: חשבנו שהילדים יצטרכו להתייחס אל החומר כאל חומר לימודי מתוך מטרה שאולי מתוך שלא לשמה יבוא לשמה.

ציפי בשן: מה שקרה לנו – וזה להפתעה ולשמחת כולנו – הוא שהיינו במוסדות מאד אליתיסטים, שלא אנקוב בשמם.

ציפי בשן: הזהירו אותנו מראש שהחברה' הם מאד צינים וביקורתיים.

ציפי בשן: אבל להפתעתנו, כפי שאמרתי, היתה התלהבות יוצאת מהכלל.

ציפי בשן: אנחנו בעצמנו היינו מופתעים.

ציפי בשן: בהתחלה רצינו לרכוש את לבם על-ידי שירים עכשוויים, כי יש לנו כאן 120 שנות זמר.

ציפי בשן: הם לא רצו.

ציפי בשן: הם התחברו דווקא אל השירים הישנים יותר.

ציפי בשן: הם רצו להכיר את השירים הישנים יותר וגם לשיר אותם.

ציפי בשן: זה היה בכמה מקומות.

ציפי בשן: כמובן, זו היתה השמחה הגדולה של כולנו.

ציפי בשן: אנחנו מקווים שלקראת השנה הבאה זה יחדור יותר ויותר.

ציפי בשן: יש היום כמה בתי-ספר שבהם התקליטור הזה נלמד.

זבולון אורלב: הרשי לי להציע לך עוד הצעה.

זבולון אורלב: תחשבו על תחרות הזמר העברי, על חידון הזמר העברי.

ציפי בשן: אומרים שזה לא כל-כך חינוכי, אבל בשמחה רבה.

זבולון אורלב: מי אומר את זה?

ציפי בשן: היתה פעם גישה כזאת.

ציפי בשן: אבל אין שום מניעה.

זבולון אורלב: הגישה הזאת היא "פאסה".

ציפי בשן: אבל אם אתה מוכן, לקראת השנה הבאה, לקיים בחג הזמר העברי גם את הדבר הזה – אנחנו נהיה מוכנים להתגייס לכך באמצעות התקליטור.

זבולון אורלב: אני חושב הרבה זמן על העניין הזה.

ציפי בשן: או-קיי, אז עשינו "ביזנס".

זבולון אורלב: בכל דבר יש חידונים.

נתן האיתן: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין מה זה לחדור לבתי ספר.

נתן האיתן: המושג חדירה משמעו צבא.

נתן האיתן: האם יש הנחיות מהמשרד?

נתן האיתן: האם אי-אפשר להכניס זאת לתכנית הלימודים?

נתן האיתן: מה זה לחדור?

זבולון אורלב: אדון נתן האיתן, יש בית-ספר, הוא אוטונומיה, הוא לא עובד לפי פקודות.

זבולון אורלב: זה לא צה"ל.

זבולון אורלב: צריך להידבר.

זבולון אורלב: בתי הספר שלנו עמוסים במשימות ובבעיות.

זבולון אורלב: לצערנו, גם מקצצים להם כל היום.

זבולון אורלב: מצד אחד, כל היום מטילים עליהם עוד משימות, ומצד שני, מקצצים.

זבולון אורלב: לא נקיים על כך דיון עכשיו.

זבולון אורלב: צריך להיכנס לבית הספר ולראות, צריך להבין את זה, צריך לרצות את זה.

זבולון אורלב: זה לא עובד בהנחיות.

ציפי בשן: אני רוצה לומר שאנחנו עושים כעת חריש עמוק מאד בתחום הזה.

ציפי בשן: אנחנו מקיימים הרבה מאד השתלמויות, הרבה מאד הצגות של התקליטור.

זבולון אורלב: מה זה הרבה מאד השתלמויות?

זבולון אורלב: כמה מורים להיסטוריה יש?

זבולון אורלב: 5,000?

ציפי בשן: עדיין לא.

ציפי בשן: אבל מדובר לא רק במורים להיסטוריה, אלא גם במורים לאמנות.

זבולון אורלב: כמה מורים היו עד עכשיו בהשתלמויות?

זבולון אורלב: מאה?

ציפי בשן: כמה מאות.

ציפי בשן: הזמינו אותנו לתת השתלמות באיזשהו מקום וממש יום לפני ההשתלמות האחראית על ההשתלמות אמרה לי: אבל אנחנו עוסקים בחג ומועד.

ציפי בשן: אמרתי לה: התקליטור עוסק בציונות.

ציפי בשן: מה שכן, ישבתי והכנתי את התקליטור, ואז ראיתי שאפשר היה להכין מזה תכנית ממש של השתלמות טובה מאד גם על חגים, כמו יום העצמאות, יום ירושלים, ראש השנה ויום הכיפורים, באמצעות התקליטור.

ציפי בשן: בשבוע הבא יש לנו השתלמות למורים ללשון.

ציפי בשן: נראה כיצד שירי הזמר מראים את התפתחות הלשון העברית, כולל ה"סלנג".

ציפי בשן: אני מציעה שנראה את התקליטור.

ציפי בשן: טיפה.

זבולון אורלב: טיפה, טיפ-טיפה.

ציפי בשן: (מציגה את התקליטור).

ציפי בשן: אפשר להיכנס לתקליטור באמצעות תקופות ובאמצעות נושאים.

ציפי בשן: יש כאן חלוקה מ-1840 ועד היום.

זבולון אורלב: מהו השיר הראשון שמופיע בתקליטור?

ציפי בשן: השיר הראשון הוא מ-1840 – "השושנה על אם הדרך שם מתגוללת".

זבולון אורלב: האם זה השיר העברי הראשון?

ציפי בשן: כן.

קריאה: השיר הראשון הוא מ-1863.

זבולון אורלב: ב-1863 היה השיר העברי הראשון בארץ?

ציפי בשן: לא בארץ, לא בארץ.

ציפי בשן: מר אורלב, מכיוון שסטינו מהתכנית ואני לא מציגה את התקליטור כפי שתכננו, אני רוצה להראות כיצד הוא עונה על כל מה שנאמר בעניין השימור.

ציפי בשן: לגבי כל אחד מהשירים אפשר לקבל מידע על יוצרי השיר, מידע ייחודי לשיר ויש גם רקע היסטורי.

ציפי בשן: לכן, כל מה שנאמר פה על שימור בא לידי ביטוי בתקליטור.

זבולון אורלב: אני רוצה עכשיו להבין.

זבולון אורלב: האם השיר הזה (מצביע) חובר בארץ?

ציפי בשן: לא.

ציפי בשן: אבל הוא שיר מאד ציוני.

ציפי בשן: זה אחד השירים הציוניים הראשוניים.

זבולון אורלב: האם הוא נחשב לשיר הציוני הראשון?

ציפי בשן: מדובר על השיר של חיבת ציון.

אביהו מדינה: סליחה, גברתי היקרה, מאיפה לכם הקביעות האלה?

אביהו מדינה: יש "דיוואן" של התימנים.

אביהו מדינה: אלה שירים מלפני 2000 שנה.

אביהו מדינה: אלה שירים עבריים ציוניים.

אביהו מדינה: איך את קובעת שהשיר הראשון הוא מ-1843?

ציפי בשן: מדובר על 1862.

אביהו מדינה: יש את ספר "תהילים".

אביהו מדינה: ספר "תהילים" הוא ספר השירים הכי יפה בעולם.

זבולון אורלב: יש את "שירת דבורה".

אביהו מדינה: איך את קובעת שזה השיר העברי הראשון?

אביהו מדינה: את זה את שולחת לבתי הספר שילמדו?

ציפי בשן: מדובר על שירי זמר.

ציפי בשן: אגב, יש גם את השיר של רבי יהודה הלוי – "ציון הלא תשאלי" וגם שירים שלך.

זבולון אורלב: אביהו, אני מודה לך.

זבולון אורלב: הצגת אותי נהדר.

זבולון אורלב: אבל אנחנו התכוונו לשירי הציונות בעת החדשה.

חנן יובל: כבוד היושב-ראש, יש לי סיפור של אליהו הכהן.

חנן יובל: יש סיפור שמסופר על אחד מאלה שכתבו את שירי הגעגועים לציון.

חנן יובל: הוא כתב את "מרחוק נפשי".

חנן יובל: אמרו לו: אז תעלה לארץ ונגמר הסיפור.

חנן יובל: למה אתה מתגעגע?

חנן יובל: ובאמת, יום אחד ראו את אותו בן-אדם באלנבי, בשנות השלושים, עם מכנסי חאקי עד הברכיים, ישראלי עד הסוף.

חנן יובל: שנה לאחר מכן מצאו אותו שוב בניו-יורק.

חנן יובל: אמרו לו: נו, מה?

חנן יובל: והוא אמר: אני בלי הגעגועים לא יכול.

ציפי בשן: חבר הכנסת אורלב, איזה שיר ביקשת?

זבולון אורלב: גמרתי לבקש.

זבולון אורלב: הבנו את העניין.

זבולון אורלב: נעבור עתה לשירה בציבור עם שרה'לה שרון.

שרה'לה שרון: נשיר את השיר: "עוד לא תמו כל פלאייך ארץ ישראל".

זבולון אורלב: זה שיר של מקהלת הח"כים מלפני שנתיים.

שרה'לה שרון: נכון.

שרה'לה שרון: בחרנו בזה בגלל שאתם יודעים אותו כבר בעל-פה.

שרה'לה שרון: (שירה בציבור).

אביהו מדינה: (שר – "שבחי ירושלים").

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: נשמע עתה את רוני בראון, יושב-ראש הפדרציה לתקליטים וקלטות.

רוני בראון: אנחנו מדברים פה על שימור של מוסיקה ישראלית, על שימור של תרבות, על שימור של המורשת שלנו וגם על העתיד שלנו, כך אני מקווה.

רוני בראון: שמעתי פה המון על שימור.

רוני בראון: אנחנו עוסקים בשימור.

זבולון אורלב: זה הנושא היום.

רוני בראון: כן, אני יודע.

רוני בראון: אבל הנושא הוא: שימור וקידום.

רוני בראון: אמרו כבר קודם שאנחנו עוסקים בשימור ואני חושב שחשוב להמשיך לעשות זאת.

רוני בראון: אבל האם מישהו יכול להגיד לי שם של כוכב חדש בשנתיים האחרונות?

רוני בראון: נכון, צריך לשמור, כולנו צריכים לשתף פעולה ולמצוא את הדרך לעשות את השימור.

רוני בראון: עלינו להשקיע את האנרגיות בכך, כי אני חושב שהעתיד שלנו הוא העבר שלנו.

רוני בראון: אבל הנוסטלגיה של מחר היא השירים החדשים של היום.

רוני בראון: אני חושב שאנחנו מתעלמים לרגע ממותה או מגסיסתה האיטית של התעשייה הזאת.

רוני בראון: חנן יובל נגע בזה צד של האמנים.

רוני בראון: אני נוגע בזה בצד אחר.

רוני בראון: אולי זו קצת חוצפה שאני קורא לזה היום תעשייה, כי זה יותר א גיענעץ.

רוני בראון: אני חושב שאנחנו נמצאים בתהליך מתדרדר.

רוני בראון: אתמול היתה לנו ישיבה רבת משתתפים בנושא הפירטיות, והוויכוח אם מדובר על 60% או 70% הוא כבר לא רלוונטי.

רוני בראון: אבל ברור לנו שזה אוכל כל חלקה טובה וברור לנו שזה לא מאפשר את המשך קיומה של תעשייה זו.

זבולון אורלב: האם הבעיה היא החקיקה, או האכיפה?

רוני בראון: הבעיה היא גם חקיקה וגם אכיפה.

רוני בראון: אני מניח שרב-פקד גורמן ידבר בהמשך.

רוני בראון: אבל הוא יספר לכם כמה מעט אנשים יש לו ועל כמה מעט אנשים יש לו שליטה.

זבולון אורלב: למיטב זכרוני, הוקמה יחידה מיוחדת לעניין.

רוני בראון: יש המון רצון טוב.

רוני בראון: אבל כנראה שזה לא מספיק.

רוני בראון: אני מסכים שהמוסיקה צריכה להיות נחלת הכלל.

רוני בראון: אבל המדינה לא כל-כך השקיעה בה, אלא היא בעיקר מנכסת אותה לעצמה כנכס.

רוני בראון: צריך לשלם עבור שימושים במוסיקה הזאת ולא כולם נוטים לעשות זאת.

רוני בראון: מי שכבר מוכן לעשות זאת מכתיב את זכויות הקניין וכל מה שקשור בזה.

רוני בראון: אני חושב שהמשימה של כולנו היא קודם כל לשמור על העבר שלנו, כי הוא העתיד שלנו, ויש לוודא שיהיה לנו עתיד בזה שיתאפשר המשכה וקיומה של מוסיקה ישראלית.

רוני בראון: זה דיון חשוב.

רוני בראון: אני יודע שזה לא פופולרי לבוא ולהגיד איך עושים זאת.

רוני בראון: אבל במצב בו הפריטים מוכרים דיסקים ב-12-15-20 שקל – יש בעיה.

קריאה: מוכרים 3 דיסקים ב-50 שקל.

רוני בראון: או 7 דיסקים ב-100 שקל.

רוני בראון: אני יודע שיש היום לשלטונות יותר מודעות לנסות לטפל בעניין.

רוני בראון: בגלל שחסר לנו מס הכנסה ולא מצליחים לגבות מספיק מס – אולי יתחילו לשים לב גם לתחום הזה, כי יכול להיות שיצליחו לגלות משהו.

רוני בראון: אבל זאת סיבה לא טובה להגיע לכיוון הזה.

רוני בראון: אנחנו לא רוצים לבוא ולהיות סמוכים על שולחנכם.

רוני בראון: האם מישהו שואל עצמו: למה יש כל-כך מעט אמנים פה?

קריאה: זאת שאלה טובה.

רוני בראון: זאת שאלה טובה וזאת שאלה חשובה.

רוני בראון: נתבקשנו כולנו, כל חברות התקליטים, לעשות סבב בין האמנים.

רוני בראון: אני חושב שאקו"ם עשה את אותו מאמץ.

קריאה: אין להם כסף לנסיעה לירושלים.

רוני בראון: אני לא בטוח שזה העניין.

רוני בראון: התחושה של האמן – וצריך להגיד זאת גם ביום חגיגי כמו היום – היא שאנחנו נפגשים שלוש שנים, מדברים ואין תוצאות.

רוני בראון: קשה להסביר שאכיפה היא דבר מסובך.

רוני בראון: שמעתי מחלק מהאמנים שהפעם הבאה שהם יגיעו לפה תהיה כשהם יכבלו עצמם בשלשלאות לחומות הכנסת.

רוני בראון: חנן יובל יכול להעיד על כך, כי עשינו את העבודה הזאת ביחד.

רוני בראון: אנחנו מאבדים את האמן.

רוני בראון: אנחנו מאבדים את הנכס.

רוני בראון: אני חושב שהכוונות הטובות שלנו נראות פעם בשנה בפורום הזה, אבל אנחנו לא עושים מספיק עבודה במהלך השנה.

זבולון אורלב: לצערי, גם בגלל סדרי הכנסת, החקיקה הזאת היא לא בוועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: אין לי ספק שאם מבחינת תקנון הכנסת הנושא הזה היה בוועדה שלנו, הוא היה מקבל קדימות הרבה יותר גבוהה.

נחום לנגנטל: אומר על מה רוני בראון מדבר.

נחום לנגנטל: יש חוק שחוקקנו אותו.

נחום לנגנטל: לאור שבוע הזמר העברי הראשון שהיה כאן לקחנו על עצמנו לטפל בעניין הזה.

נחום לנגנטל: כל אחד לקח על עצמו נגזרת אחרת לטפל בה.

נחום לנגנטל: אני חושב שהנושא הכלכלי, התעשייתי והחוקתי של כל העניין הזה חייב להיפתר.

נחום לנגנטל: אם לא תהיה לאמן אפשרות להביא לידי ביטוי את יצירתו על דיסק שיימכר וייתן כסף ופרנסה לכולם – הוא לא יעשה זאת יותר.

נחום לנגנטל: לדעתי, זה הדבר שהוא הכי מהותי מבחינת ה"ביזנס".

נחום לנגנטל: זה העסק שיכול לתת פה את התמריץ.

נחום לנגנטל: בזמנו הגשנו את הצעת החוק הטרומית.

נחום לנגנטל: זה היה לפני שנתיים וחצי.

נחום לנגנטל: הצעת החוק עברה קריאה טרומית והיא ישבה שנה וחצי בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

נחום לנגנטל: אני אומר לכם שחלק זה באשמת הכנסת וחלק זה באשמת משרד המשפטים שהלך נגדנו בעניין הזה ולקח זמן עד שהצלחנו לשכנע אותו.

נחום לנגנטל: אבל טיפ-טיפה זה גם קצת באשמתכם.

נחום לנגנטל: ביקשתי מכם במשך שנה: תשגעו את המערכת, תכתבו מכתבים.

רוני בראון: שיגענו.

קריאה: לא שיגעתם מספיק.

נחום לנגנטל: אגיד כמה דברים חגיגיים.

נחום לנגנטל: בשבוע שעבר, ללא קשר לשבוע הזמר, הצעת החוק עברה כבר את ההכנה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, והיא עלתה לדיון בקריאה ראשונה בכנסת.

נחום לנגנטל: עכשיו תעזרו לנו ותיתנו פרסום לעניין הזה.

נחום לנגנטל: בעיה נוספת שיש לנו היא הזמן שייקח עד שמשרד המשפטים יפרסם זאת ברשומות.

זבולון אורלב: אני אישית מצטער על כך שלא נאבקתי אז על כך שתוקם ועדה מיוחדת, או שהנושא יידון בוועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: זו היתה שגיאה.

נחום לנגנטל: דרך אגב, החוק הזה נותן את כל האפשרויות החקיקתיות שגם ככה כבר יש ליחידת הפיקוח שהוקמה, שהיא חשובה.

רוני בראון: כמובן שאני מברך את נחום לנגנטל.

רוני בראון: באותו יום הייתי בחו"ל והתכוונתי לבוא ולברך אותו.

רוני בראון: אני חושב שנעשית עבודה, אבל טחנות החקיקה טוחנות לאט מדי.

רוני בראון: יש לי הרגשה שעד שתבוא הישועה עלולה לצאת הנשמה.

זבולון אורלב: הציטוט הנכון מעגנון הוא שעד שתבוא הנחמה יוצאת הנשמה.

רוני בראון: אני חושב שזה אולי משהו שצריך לתת עליו את הדעת.

רוני בראון: אולי לא לוקחים אותנו מספיק ברצינות.

רוני בראון: אם מישהו יסתכל על הדו"חות הכספיים של אותן חברות יבין במה מדובר.

רוני בראון: בעולם מסבסדים את הנושא.

רוני בראון: כאן חברות פרטיות עוסקות בנושא.

רוני בראון: בעצם כל המורשת של המוסיקה העברית נעשתה ביוזמה פרטית ואני חושב שהיא צריכה להישאר כזאת.

רוני בראון: אבל בדרך שבה הדברים קורים כרגע יש בעיה.

רוני בראון: אני חושב שזו לא תהיה מילה גסה את אומר את המספרים שמתייחסים ל"הד ארצי" או ל-NMC.

רוני בראון: זה כתוב בעיתון.

רוני בראון: מדובר במינוס 38 מיליון שקל בשנה שעברה, כשחלק גדול מזה נובע מהשקעה במוסיקה הישראלית.

רוני בראון: לגבי השימור – אחת הדרכים הכי מסובכות היא להוכיח מי הבעלים המקוריים של הקלטה ישראלית, או בין-לאומית.

רוני בראון: אני אומר את הדברים אחרי פגישה שהיתה לנו אתמוך עם גרונמן ועם אנשים בפרקליטות.

רוני בראון: בארצות הברית קיימת ספריית הקונגרס שמהווה POINT OF REFERENCE לדברים האלה.

רוני בראון: אם תימצא דרך להפוך אותם לגוף שמקבל גיבוי ממלכתי וגיבוי חקיקתי – אני חושב שתעשיית המוסיקה עשוייה לקצר בצורה דרמטית את הדרך לבתי המשפט.

זבולון אורלב: זה הכיוון שלום.

זבולון אורלב: על זה דיברתי קודם.

זבולון אורלב: הכוונה היא להסמיך אותם בחוק.

זבולון אורלב: לשמחתי זה יהיה רק תיקון של חוק.

זבולון אורלב: יש לנו כבר את התשתית.

זבולון אורלב: מדובר על הספרייה הלאומית.

זבולון אורלב: ספריית הכנסת לא תעשה זו.

מיקי תוניס: אחרי 20 שנה במקצוע הזה בניהול חברת מוסיקה, שהיא חברת מוסיקה שהתחילה בברלין בשנת 1938, מה שקורה הוא שמדינת ישראל גורמת לכך שלאט לאט ניסגר, אנחנו וחברות המוסיקה האחרות ואלה שמפיקים את המוסיקה.

מיקי תוניס: חשבתי שאנחנו מדברים על שימור המוסיקה לא בדיבור על העבר, אלא איך בעתיד עושים זאת כדי שתהיה מוסיקה.

מיקי תוניס: באמת בכל הגישה הזאת אני לאט לאט מבין שהגעתי למקום הלא נכון.

מיקי תוניס: אני לא יודע איזה מקום יש לדבר על כך, אבל כנראה שהגענו למקום הלא נכון, כי אנחנו מדברים היום בקונצנזוס לא נורמלי, כיף לנו לדבר על השימור ועל הבעיות הטכנולוגיה של השימור –

זבולון אורלב: סליחה, אני מוכרח לומר גם למאזינים שנושא הדיון הזה הוגדר מלכתחילה, כי בדיון אתה לא יכול להתפזר.

זבולון אורלב: לכן, מייחדים כל יום זמר לנושא אחר.

זבולון אורלב: ביום הזמר הזה הדיון יוחד לנושא שימור הזמר העברי.

זבולון אורלב: אבל אמרנו שהואיל ונושא הפירטיות הוא בנפשו של הזמר, אזי אף על פי שעוסקים בשימור נאפשר גם להזכיר נושא זה בשולי הדיון כי הוא חשוב מאד.

מיקי תוניס: ברשותך, אני רוצה להגיד למאזינים שקל מאד לדון על דברים שקל לדון עליהם.

מיקי תוניס: אבל קשה לדון על דברים שקשה לעשותם.

מיקי תוניס: אנחנו יושבים פה כל שנה, אתם שרים את השירים, אבל מי שמספק את השירים האלה זה אנחנו.

מיקי תוניס: אנחנו מספיקים את השירים, אתם נהנים, אתם שרים ולנו כואב הלב.

מיקי תוניס: זאת נקודה אחת.

זבולון אורלב: בגלל נושא הפירטיות.

מיקי תוניס: בגלל נושא הפירטיות.

מיקי תוניס: איציק אלשייך אמר לי שאולי באמת הפתרון הוא שיגיע לכאן אחד האמנים שכבר אין לו כסף, ישכב כאן ולא ייצא עד שתתחיל לתת לו אוכל.

מיקי תוניס: אז מה זה משנה מה נשמר?

מיקי תוניס: מה שמשנה זה שאין לנו עתיד ואין לכם מה לשמר את העתיד.

זבולון אורלב: תודה רבה לך, מיקי תוניס.

זבולון אורלב: אמרת באמת דברים מתוך לבך וכך אנחנו מקבלים זאת.

זבולון אורלב: נשתדל לעשות שליחותנו נאמנה, ביכולת הדמוקרטית שבה כל חבר כנסת תלוי ברוב.

זבולון אורלב: אבל אנחנו לא צריכים לפרט את צרותינו.

זבולון אורלב: אנחנו מקבלים את הדברים שלך.

זבולון אורלב: אני בהחלט מקבל את האחריות לדברים האלה.

גבי ברלין: שלום לכולם.

גבי ברלין: אני מדבר פה בהמשך לדברים החשובים שאמרה שרה'לה שרון אמרה.

גבי ברלין: שנינו ועוד רבים וטובים אנחנו מאנשי שירת רבים.

גבי ברלין: זה המושג שטבעה אותו נעמי שמר לגבי המושג שירה בציבור.

גבי ברלין: אני חושב שכולם פה מסכימים לכך.

גבי ברלין: הרבה מאד אנשים שאני מדבר איתם בחוץ אומרים: איך אפשר להחזיר את הילדים שלנו בכיתות א', ב', ג', לכך שהם ילמדו את השירים הישנים האלה שמזמן מזמן כבר לא שרים אותם בבתי ספר?

גבי ברלין: שירים אלה שרים היום במועדוני זמר והקהל שבא באלפים ובעשרות אלפים, וגם צעירים רבים באים לשיר.

גבי ברלין: אבל הדבר הכי חשוב זה להחזיר את שיעורי הזמרה האלה לבתי הספר.

גבי ברלין: אני מקווה מאד שבעזרת הדברים שאני אומר עכשיו נוכל לארגן סוף סוף איזשהו צוות חשיבה.

גבי ברלין: אני יודע שזה קשור בהרבה תקציבים.

גבי ברלין: אבל חייבים לעשות זאת.

גבי ברלין: חייבים להחזיר את המורה לזמרה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שגם בדיונים קודמים פנינו יותר מפעם אחת למשרד החינוך ולאנשי סל תרבות.

זבולון אורלב: לצערי, עד עכשיו לא הצלחנו לשכנע את המועצה הציבורית של סל תרבות לפתוח ענף מיוחד לנושא הזמר העברי.

זבולון אורלב: פה הרי לא מדובר בחקיקה, אלא רק בלחץ ציבורי.

זבולון אורלב: הרי לא נחוקק את חוק המורה לזמרה, כמו שאין את חוק התנ"ך.

זבולון אורלב: לכן, אנחנו ממשיכים להפעיל את כל הלחצים.

זבולון אורלב: לי אישית יש אכזבה גדולה מאד ממקבלי ההחלטות במערכת החינוך, למרות שאישית ניסיתי להפעיל הרבה מאד הסברה ולחצים בעניין הזה, אולם עד כה לא הצלחנו.

זבולון אורלב: אנשים לא מבינים את מה שאנשי משרד החינוך שנמצאים כאן הבינו, שזמר עברי יש בו הרבה מאד ערכים לימודיים ערכיים, השכלתיים, תרבותיים.

זבולון אורלב: הוא מגלם בתוכו הרבה מאד דברים ולצערי אנשים לא מבינים זאת.

זבולון אורלב: ראיתי את הפתק שלך ולכן היה חשוב לי שאנשים ישמעו את הדברים ממך ולא רק ממני.

זבולון אורלב: כששומעים את זה ממני אומרים: נו, טוב, מה החכמה?

זבולון אורלב: זבולון אורלב הוא מחנך והוא רוצה שישירו.

זבולון אורלב: לכן, מאד חשוב לי שהדברים האלה ייאמרו.

שמוליק צבי: אני נציג "מיתר".

שמוליק צבי: אני רוצה להציג לפניכם בשני משפטים את אחד המיזמים החדשים שאנחנו עושים, קרי: מיתר עם קרן קימת לישראל, בנושא הזמר העברי והוא: יער השירים.

שמוליק צבי: זה נעשה ביחד עם קרן קימת לישראל.

שמוליק צבי: יש כבר מקום ביער בן שמן.

שמוליק צבי: זה אמור להשתלב גם בבית הזמר העברי שאנחנו מדברים עליו.

שמוליק צבי: למקום הזה יבואו קבוצות נוער וקבוצות אחרות, יסתובבו, יטיילו ביער ויקבלו את הזמר העברי דרך שירים שיונצחו על שלטים גדולים ויפים שיהיו ביער.

שמוליק צבי: דרך זה הם יוכלו להכיר את היוצרים, את היצירות, את תולדות ארץ ישראל וכן הלאה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: עו"ד יוחאי חי, מנכ"ל הפדרציה למוסיקה ישראלית וים-תיכונית, בבקשה.

זבולון אורלב: אני מבין שדבריך הם לא בדיוק בעניין השימור.

עו"ד יוחאי חי: הדברים שלי הם בעניין השימור באופן מדוייק, אלא שהם בצד השני במאה ושמונים מעלות.

עו"ד יוחאי חי: הרי יכולתי לדבר, בתוקף תפקידי כמנכ"ל הפדרציה של מפיקי תלמידים, על כל מה שמיקי ורוני דיברו.

עו"ד יוחאי חי: על כל פנים, אני נגד שימור, אני נגד תיעוד של מוסיקה עברית, אני נגד הקמה של ספרייה לאומית ובטח ובטח נגד אמצעים שימוריים מתקציב המדינה.

עו"ד יוחאי חי: אני בעד שימור פרטי.

עו"ד יוחאי חי: אני בעד יוזמות פרטיות כמו "MOOMA", או כמו הפעילות שהבנתי כעת שרוני בראון עושה.

עו"ד יוחאי חי: שימור פרטי הוא נכון, לדעתי.

עו"ד יוחאי חי: שימור ברמה הממלכתית הוא לחלוטין לא נכון, לא עכשיו.

עו"ד יוחאי חי: אסביר מדוע.

קריאה: למה זה סותר את השימור?

עו"ד יוחאי חי: כמובן שזכותו של כל אחד לחשוב כפי שהוא רוצה.

עו"ד יוחאי חי: אנחנו חיים במדינה דמוקרטית.

עו"ד יוחאי חי: אני מודה ליושב-ראש שנתן לי את האפשרות להשמיע את דבריי הסותרים.

זבולון אורלב: זו ועדת חינוך ותרבות.

זבולון אורלב: שומעים כל מיני דעות.

עו"ד יוחאי חי: אני מסיים ואומר שכמהלך ממלכתי המדינה חייבת לתת דעתה לנושא.

עו"ד יוחאי חי: היום זה נראה לי פזיזות, חוסר זהירות, אם לא שרלטנות, בשלב הזה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: דעתך נשמעה.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שאני חולק עליה במאה שמונים מעלות.

זבולון אורלב: אבל מי אני?

זבולון אורלב: אתן לנחום היימן, שגם נעניק לו היום משהו בטכס, לומר את דעתו.

זבולון אורלב: הוא בוודאי מהיסודות החשובים ביותר של הזמר העברי.

זבולון אורלב: אגב, תוך כדי הדברים גם נעלה אותך כאן על המסך ויוכלו לקרוא עליך.

נחום היימן: אל תעלו אותי לשום מקום.

נחום היימן: ..

ציפי בשן: אני רוצה להעיר משהו שאולי לא הובן.

ציפי בשן: יש בתקליטור 110 שירים מושרים וכל השירים שאנחנו רואים פה כולם מושרים, רובם בביצוע מקורי.

ציפי בשן: תודה לנחצ'ה שנתן לנו שיר.

נחום היימן: את היית צריכה לפנות אליי כדי שאגנוב מקול ישראל שיר שצריך היה לתרום אותו למערכת החינוך.

נחום היימן: זה לא היה שיר שלי.

ציפי בשן: כולם מופיעים בתקליטור.

נחום היימן: אני לא מדבר על אקדמיה.

נחום היימן: אני מדבר על האיש מהרחוב, שממנו אני בא, שם נולדתי, שם כיתתי את רגליי 52 שנה.

נחום היימן: אני כאיש רחוב, יהודי פשוט, רוצה היום לקנות תקליטור של ברכה צפירה, או של אסתר גמליאלי.

נחום היימן: ואני מקריא מהנייר פרומיל ולא אחוז.

נחום היימן: נכון שהאקדמיה צריכה לשחזר.

נחום היימן: היא צריכה לשמור.

נחום היימן: אני איש מהרחוב.

נחום היימן: אני רוצה שלאנשים כמוני תהיה אפשרות להגיע, למשל, לתקליט של זוזו מוסא, לתקליט של יעקב טימן, וזאת מבלי להזכיר את גיל אלדמע, אמיתי נאמן, יצחק גרציאני ואחרים שנמצאים משני עברי הקו של גיל השמונים שלהם.

נחום היימן: רבותיי, זה לא מספיק שכולנו בוועדה זו או אחרת מאחלים להם עד מאה ועשרים.

נחום היימן: התרומה שלהם לאנשים כמוני היא נצחית.

נחום היימן: בלעדי האנשים האלה לא היינו כותבים תו אחד, ותכניסו לכם את זה – כמו שאומרים אצל מנחם גרנית – טוב טוב לאזניים.

נחום היימן: כל מה שאנחנו מאחלים להם זה שהם ייחיו עד 120.

נחום היימן: במשך שנה וחצי בחברה שבה אני עובד, שהיא ישראפון והליקון, שיחזרנו על חשבון כספנו 37 דיסקים.

נחום היימן: אני כאילו מנהל מחלקה.

נחום היימן: אתם רואים את המחלקה?

נחום היימן: המחלקה היא עשר אצבעות שלי.

נחום היימן: אני עושה הכל מההתחלה ועד הסוף.

נחום היימן: בכדי שאנחנו נוכל לעשות דברים אני רוצה להקריא לכם את המילים האחרונות ממה שהכנתי ולא התייחסתי אליו.

נחום היימן: תקשיבו טוב.

נחום היימן: אני זורק היום לרצפת הכנסת כפפה סמלית ובשם התרבות הנכחדת של כולנו אני מצפה שמישהו יטרח להרים אותה.

נחום היימן: "אינני יודע אם דבריי חודרים אל לבכם, אך אני נחום נחצ'ה היימן, בגיל 69, שאו-טו-טו נוגע ב-70 שלו, נותרתי שריד אחרון מבני דורי, שיש לו את הידע הטכני, את האהבה התהומית ליהדות ולמורשת ישראל שלו, ובעיקר את ההבנה כי תרבות נבנית ברבדים שבהם כל דור מניח את שורת הלבנים שלו, ומותיר מקום ליצירה של הדורות הבאים.

נחום היימן: אני מחכה לכם בחזרה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: בינתיים קיבלתי פתק.

זבולון אורלב: נמצאת פה מיה שביט, הקשורה לפיקוח על החינוך המוסיקלי.

זבולון אורלב: הואיל ואנחנו הבענו את אכזבתנו וקבלנו על מצב הזמר העברי במוסדות החינוך, ואיפה המורה לזמרה – ואגב כשאני הייתי תלמיד היה לי מורה לזמרה – אני רוצה לומר לכם שגב' שביט העבירה לי פתק ואמרה שיש תזוזה בעניין.

זבולון אורלב: בבקשה.

זבולון אורלב: מה תפקידך במשרד החינוך?

מיה שביט: במקצועי אני מנצחת של מקהלת העפרוני, אבל אני עוסקת בזמר העברי כל חיי.

מיה שביט: נתבקשתי ממש כתפקיד מיוחד, על-ידי המפקחת הארצי על החינוך המוסיקלי, ד"ר יעל שי, להרים כפפה של טיפול בנושא השירה בבתי הספר.

מיה שביט: הרגשתי שנקראתי לדגל ונעניתי.

מיה שביט: אנחנו מנסים עכשיו להרכיב צוותים ולבנות תכנית עבודה, שמטרתה באמת לקדם את נושא השירה בצורה מאד רב-כיוונית.

מיה שביט: מספיק אם אומר בתור דוגמא שכיתה ו' לומדת על נושא ההעפלה.

מיה שביט: הסתכלתי בספר הלימוד ולא מצאתי שם אף שיר אחד על נושא ההעפלה.

מיה שביט: זו דוגמא קטנה.

מיה שביט: ניתן לעשות הרבה מאד בתחום הזה.

מיה שביט: אנחנו כבר בונים תכניות השתלמות לקיץ ובהמשך, לאורך השנה, הכוונה היא שבית הספר יקרין גם על הקהילה בנושא הזה שלה שירה.

מיה שביט: אני מאמינה שזוהי הדרך, כי ההנחלה של השירה היא בסיס לשימור.

זבולון אורלב: כשאומרים זמר עברי ותנועות נוער זה כמעט שני צדדים של אותה מטבע.

זבולון אורלב: נמצא איתנו דוד דרומלביץ', שהוא מזכ"ל תנועות הנוער.

זבולון אורלב: הוא ידבר על שימור הזמר העברי בעיני תנועות הנוער.

דוד דרומלביץ': אין כמו שימור כאשר הדבר הזה הוא חי, נושם, מחדש ומתחדש.

דוד דרומלביץ': אנחנו נוהגים לשיר בתנועות הנוער החלוציות הציוניות את שירת הנוער, שיר עתידנו, שיר התחדשות, בניין, עלייה וכו'.

דוד דרומלביץ': הצמיחה של תנועות הנוער בארץ ישראל שזורה לאורך השנים בזמר העברי: שירי פלמ"ח, שירים שביטאו עשייה חלוצית, התיישבות, טיולים בארץ ישראל ועוד.

דוד דרומלביץ': זה היה באבני היסוד של ההווייה של הנוער אז, היום, ומה שהכי חשוב שזה יהיה גם מחר.

דוד דרומלביץ': אנחנו מקימים פרוייקט בחסות שר המדע, התרבות והספורט, של עידוד הזמר העברי בקרב הנוער.

דוד דרומלביץ': אנחנו מזמינים את הזמרים שיושבים פה ושלא יושבים פה, את החברות שיושבות פה ואחרים, לשתף איתנו פעולה, לגלות רוח חלוצית, התנדבותית, להשתתף איתנו בערבי זמר שאנחנו מקיימים באופן צנוע, כדרכן של תנועות הנוער, בצריפים המטים לנפול שלנו, בבטונדות, במבנים העלובים שלנו, בלי מערכות הגברה משוכללות, בלי עלויות כבדות.

דוד דרומלביץ': אנחנו מזמינים אתכם לשתף איתנו פעולה בנושא הזה.

דוד דרומלביץ': אני פונה ליושב-ראש ולמר מיכה ינון היושב לצידי שבשנה הבאה כעת חיה תרחיב את אולם הדיונים ויישבו פה מכל 12 תנועות הנוער הציוניות, מהימין, מהשמאל ומהמרכז, 50-60 בני נוער, וביחד עם שרה'לה ואחרים ישירו את שירי תנועות הנוער.

דוד דרומלביץ': תודה רבה.

זבולון אורלב: חברים, אנחנו מגיעים לרגעי הסיכום.

זבולון אורלב: כפי שאתם רואים, היום אנחנו כאן כשמורת טבע בתוך הכנסת הסוערת הזאת.

זבולון אורלב: אתם גם רואים את מה שקורה כרגע עם חברי הכנסת.

זבולון אורלב: אני גם כן מקבל כל הזמן פתקים שיושב-ראש כזה או אחר קורא לי.

זבולון אורלב: אני ממש שמח שבתוך כל מה שמתרחש פה הצלחנו לייחד יותר משעתיים לדיון שאני לפחות למדתי ממנו הרבה מאד בסוגייה הזאת של הבעיות של שימור הזמר העברי ושל כיוונים לפתרון הבעיות בסוגייה הזאת.

זבולון אורלב: אנחנו בהחלט רוצים לברך את כל היוצרים, את כל המבצעים, את כל האמנים ואת כל הגופים המסחריים והציבוריים שעוסקים בזמר עברי.

זבולון אורלב: בהחלט אנחנו רואים בכך תרומה מאד משמעותית לעיצוב התרבות הישראלית והעברית כאן במדינתנו היקרה.

זבולון אורלב: דבר אחד – לבקש משר המדע, התרבות והספורט להקים צוות בין-משרדי שיכלול גם את הספרייה הלאומית, גם את רשות השידור, גם את יתר הגופים האחרים שנמצאים כאן, כדי למפות, לאגום מידע ולדעת מה נעשה בתחום השימור, מה נמצא איפה.

זבולון אורלב: יהיה עליו לבחון גם איפה מצויות נקודות התורפה על-מנת להגיש מסמך לאומי שיפרט בדיוק את המפה המדוייקת של המצאי בתחום הזה של הזמר העברי.

יוריק בן-דוד: צריך להגדיר גם את הצרכים.

זבולון אורלב: אני קראתי לזה נקודות תורפה.

זבולון אורלב: או-קיי, אני מקבל את הניסוח שלך.

זבולון אורלב: יש להגדיר גם את הבעיות והצרכים בתחום השימור, כדי שנוכל גם למקד אותם ולדעת לגבש המלצות באשר לדרכי הפתרון של אותם צרכים.

זבולון אורלב: דבר שלישי – נבקש מרשות השידור, שהיא הגוף הממלכתי הגדול כאן, לייחד תקציב שימור נכסי זמר עברי במסגרתו.

זבולון אורלב: נבוא בדברים עם ועדת המשנה, שחברי נחום לנגנטל עומד בראשה.

זבולון אורלב: אנחנו כחברי תנועת המפד"ל לא מנכסים לעצמנו את הזמר העברי, אבל יצא כך שאנחנו בוגרי תנועות נוער ואנחנו קרובים נפשית מאד, כמו ולוולה ושרה'לה, לכל הזמר העברי.

זבולון אורלב: אנשי תנועות הנוער מבינים אולי על מה אנחנו מדברים.

זבולון אורלב: נבוא בדברים על-מנת שתוסדר תקנה תקציבית מיוחדת לנושא שימור נכסי הזמר העברי ברשות השידור.

קריאה: 10 מיליון שקל.

זבולון אורלב: 10 מיליון שקל.

זבולון אורלב: אני בהחלט חושב שהתרומה הזאת מאד ראוייה לציון.

זבולון אורלב: אם יש איזו פעולה שאתם חושבים שחברי כנסת כמונו שבאים לדיונים יכולים לעזור – אנחנו בהחלט מוכנים לעזור.

זבולון אורלב: בסופו של דבר, הנושא מתחיל במשאבים ונגמר במשאבים.

זבולון אורלב: אני מקווה שהחקיקה תסדיר את הנושא הזה.

זבולון אורלב: אני מודה לכולכם.

זבולון אורלב: זה אחד הדיונים שאני למדתי בהם הרבה וגם נהניתי.

זבולון אורלב: אני מציע שנסיים בשירה בציבור.

רוני בראון: לפני כן אני רוצה לעשות תיקון קטן אחד.

רוני בראון: אמרת שזה מתחיל במשאבים ונגמר במשאבים.

רוני בראון: אני חושב שזה מתחיל בסדרי עדיפויות ונגמר במשאבים.

זבולון אורלב: אני מקבל את התיקון הזה.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות לגב' שרה'לה שרון.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.