ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 459, 2002-05-20 14:00

זבולון אורלב: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות גם לשרת החינוך וגם ליתר החברים, שבהתרעה ממש קצרה אנחנו כאן מתאספים, ובשעה מאד לא שגרתית.

זבולון אורלב: הייתי אומר שיום שני בשעה 14:00 זו שעה שהיא כמעט קודש לישיבות סיעות - כל הסיעות מקיימות בשעה זו ישיבות, כולל סיעתי, גם סיעת הליכוד, כל הסיעות, וכל חברי הכנסת שהגיעו לכאן שמים את נפשם בכפם כשהם מוותרים על ישיבת סיעה.

זבולון אורלב: אבל בלוח הזמנים המשותף, גם של שרת החינוך וגם של הוועדה, לא יכולנו למצוא מועד מוקדם יותר, וחשבנו שהעניין דחוף.

זבולון אורלב: בשבוע שעבר מספר חברי כנסת, ואני בכללם, היגשנו בקשה להכיר בהצעות דחופות לסדר היום בעניין פיטורי 1,500 מורים, והקיצוצים והצמצומים במשרד החינוך.

זבולון אורלב: נשיאות הכנסת הכירה, וביום רביעי, אלה שהעניין מאד חשוב להם, מבין כל אלה שאישרו להם, נשארו עד שעות אחר הצהרים המאוחרות, ושרת החינוך בראשם, והעלינו את הנושא לסדר היום במליאה, ושרת החינוך השיבה.

זבולון אורלב: המליאה, על פי הצעת השרה, החליטה להעביר את הדיון לוועדת החינוך והתרבות, ואנחנו מקיימים את הדיון הזה במסגרת אותה הצעה, כשנצטרך לחזור למליאה ולהציג שם כמובן את מסקנותינו.

זבולון אורלב: אני מצטער שב3- השנים האחרונות שאני נמצא כאן בוועדה, אנחנו מקיימים ריטואל קבוע של דיוני קיצוצים, ואני שואל את עצמי מתי נזכה ליום שנתחיל בריטואל של דיוני תוספות, כשכל הוויכוחים הם להיכן מוסיפים.

זבולון אורלב: לצערנו יש כאן כרגע חיבור של שני תאריכים בעייתיים - אחד זה תאריך של ה31.5-, שהוא המועד האחרון להודיע לעובדי הוראה על פיטוריהם או סיום עבודתם במערכת החינוך, והדבר השני זאת התכנית הכלכלית החדשה, המעודכנת, תכנית הקיצוצים של הממשלה, שגם בה, על הנייר, החליטו לקצץ כ200- מיליון שקלים נוספים ממערכת החינוך, בנוסף ל470- מיליון שכבר שמענו עליהם קודם לכן, ולא על כולם קיבלנו דיווחים.

זבולון אורלב: לכן אנחנו נמצאים כרגע בתקופה מאד קשה, שמערכת החינוך עומדת בפני קיצוץ נוסף, ואני חושב שאין צורך להכביר מילים שוב ושוב ושוב - לצערי כל פעם שמדברים תשתיות - וגם על זה אנחנו מדברים תמיד במליאה - אז מה שקשור בכבישים, זה ברור שזה תשתיות.

זבולון אורלב: גשרים ורכבות זה ברור שזה תשתיות ובהם לא מקצצים, ושם יש תוספות.

זבולון אורלב: מה שקשור בתשתיות תקשורת, זה ברור שבזה רק מוסיפים.

זבולון אורלב: מה שקשור בתשתיות אנושיות, שזה באמת המחצב היחידי שיש לנו, שזה הנכס האנושי שלנו, האוצר האנושי - לצערנו לא רק שחותכים, ממש חותכים בבשר החי.

זבולון אורלב: אנחנו מתכנסים היום לקבל קודם כל דיווח משרת החינוך באשר להחלטות הממשלתיות - מה הן ההחלטות הממשלתיות, מה המשמעות שלהם, ואני חושב שלא "נגלה את אמריקה" ולא תהיה הפתעה גדולה אם נרצה, בנוסף לכל ההתחברויות שהיו עד עכשיו ולכל הקואליציות שקמו להגן על החינוך - ואני מתנצל שלא יכולתי להגיע אמש כי הייתי בשליחות חינוכית בעמק יזרעאל, להעמיק שם תארים, אז לא יכולתי להגיע לפני השעה 9:30 - ואני חושב שוועדת החינוך כולה תטיל את כל כובד משקלה האפשרי, ואני כבר אומר פה, מבחינת התחיבות אישית, שאם הקיצוץ לא יהיה בהבנה עם שרת החינוך, ושרת החינוך לא תשתתף בהצבעה ולא תתמוך בתקציב, אני באופן אוטומטי, ולא חשוב לי מה תחליט סיעתי, אני באופן אוטומטי אצטרף גם כן - אמרתי לה שהיא יכולה להודיע לשר האוצר שמבחינה זו הקול שלה הוא קול כפול, הוא גם הקול שלי.

זבולון אורלב: לצערנו הגדול, האסימון עדיין לא נפל - אני אומר את זה לגבי כל ממשלות ישראל - ביחס שלהם לחינוך.

זבולון אורלב: לפחות ממשלות ישראל בקדנציה הנוכחית.

זבולון אורלב: נדמה לי שמר שמואל אבואב כבר עשה חשבון שבשנתיים האחרונות זה כבר קיצוץ מצטבר של 2 מיליארד שקלים, שזה באמת משהו בלתי מתקבל על הדעת ובלתי נסבל.

זבולון אורלב: אני אגיד עוד משפט אחד שגם אמרתי במליאה - הואיל ותקציב החינוך הוא כידוע מורכב 70% משעות הוראה ומשכורות מורים - זה שני צדדים של אותו מטבע - זה די ברור שאם מטילים על מערכת החינוך קיצוץ בסדר גודל כזה, זה כמעט בלתי אפשרי, זה צביעות מצד האוצר לומר: אני לא החלטתי לקצץ שעות הוראה.

זבולון אורלב: אי אפשר להגיד אני עושה כזה קיצוץ ומצד שני להגיד, למה משרד החינוך מקצץ בשעות - זה לא אומר שאנחנו מסכימים לקיצוץ בשעות, אבל כשהאוצר משמיע את זה, יש פה הרבה מן הצביעות.

זבולון אורלב: יש לי עוד סיבה להצביע נגד התקציב - יש לי הסכם ישן עם שרי האוצר שאם הם לא מגיעים לדיונים, אני פטור מלהצביע בעדם במליאה.

זבולון אורלב: הצעה לסדר של מר שמואל הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: יושב ראש הוועדה אמר שמדובר בפיטורין של 1,500 מורים.

שמואל הלפרט: עד כמה שידוע לי זה לא כולל מורים ברשת "עמל", רשת "אורט", כל הבעלויות.

שמואל הלפרט: רציתי לשאול את השרה מה המספר המדויק של המורים

לימור לבנת: אני עוד לא התחלתי לדבר, אתה כבר שואל אותי שאלות?

לימור לבנת: תן לי להציג את הדברים.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: רשות הדיבור לשרת החינוך לימור לבנת, בבקשה.

לימור לבנת: ברשותך - הצגתי את הדברים גם אתמול בפגישה שהתקיימה לבקשתי עם ראשי ארגוני המורים, ההורים, השלטון המקומי על התפקידים השונים, מנהלי מחלקות החינוך בשלטון המקומי, ועדת החינוך של השלטון המקומי, היה שם גם יושב ראש מרכז השלטון המקומי, מר דוד עמר, שני ראשי ארגוני המורים ואנשיהם, ארגון ההורים הארצי, כפי שאמרתי, הסטודנטים להוראה בראשותו של מר צחי לנגר, אנשי התאחדות מנהלי בתי הספר העל-יסודיים - נדמה לי שלא שכחתי אף אחד.

לימור לבנת: ישבנו אתמול, אני גם עדכנתי שאתה הוזמנת אתמול למפגש הזה על ידי ושכנראה לא תוכל להגיע.

לימור לבנת: הצגתי את הדברים ואני רוצה להציג אותם פה, כי מאז יש גם התפתחויות - אנחנו גם עובדים כל הזמן, יום ולילה, כדי לנסות ולצמצם את הנזקים.

לימור לבנת: קודם כל אנחנו מדברים על קיצוץ מאד עמוק בתקציב החינוך, שהחל כפי שנאמר פה קודם לא השנה, אבל השנה, על הקיצוצים הקודמים שהיו, ובהיקפים מאד גדולים בתקציב 2002, זה כבר כמעט מביא אותנו לקצה גבול היכולת, או לקצה גבול הקיבולת של עוד קיצוצים, מבלי שאנחנו נפגע ממש בבשר החי.

לימור לבנת: אני אומר רק במשפט אחד - אני מסכימה עם כל מילה שאמרת בנוגע לחינוך כתשתית אנושית, כלכלית, חברתית, קריטית להמשך קיומה ועתידה של מדינת ישראל.

לימור לבנת: על זה אין לנו מחלוקת.

לימור לבנת: הבעיה היא שכולם כל כך מסכימים, רק כשזה מגיע בסופו של דבר לממשלות, אז הממשלות פחות מסכימות, והממשלות מקצצות, כי יש הרבה כסף בחינוך.

לימור לבנת: מה אפשר לעשות שזה באמת התקציב הכי גדול לאחר תקציב הביטחון.

לימור לבנת: ואנחנו נאלצים להתמודד שוב ושוב עם אותם דברים.

לימור לבנת: אני רוצה את תשומת לבכם כי הדברים קצת מורכבים - גם אנחנו עצמנו במשרד החינוך, עדיין תוך כדי לימוד הנושאים כל הזמן והבנתם, דווקא משום מורכבותם הבלתי מתקבלת על הדעת.

לימור לבנת: אנחנו דנים כרגע, ובשבוע שעבר, ערב חג השבועות, אנחנו ישבנו במשרד ואני ביקשתי להבין מהדרג המקצועי במשרד, ביקשתי להבין איפה בדיוק אנחנו עומדים עם הקיצוצים, יש 1,500 מורים או אין 1,500 מורים - ניסיתי להבין מה כאן מדובר, ואכן יש שורה ארוכה של דברים שהתבררו במהלך הימים מאז ערב שבועות ועד ממש ללפני דקות אחדות.

לימור לבנת: אני אנסה להסביר - הקיצוץ שהוחלט עליו בממשלה ובכנסת - אני מדברת על הקיצוץ שאינו כולל את הקיצוץ האחרון מלפני חודש, שעליו מצביעים הלילה - אני מדברת על הקיצוצים הקודמים, שביחד גם כן מגיעים לכ350-400- מיליון שקל.

זבולון אורלב: אני יודע על 470 מיליון.

לימור לבנת: לא.

לימור לבנת: זה יחד עם ה127- מיליון, פלוס הוצאות פנימיות - אני מדברת כעת על הקיצוץ בתקציב.

קריאה: והפיתוח.

לימור לבנת: כולל הפיתוח - אני לא מדברת על תקציב פיתוח בכלל כרגע.

לימור לבנת: אתם צודקים, תודה.

לימור לבנת: לא על תקציב פיתוח בכלל ולא על חידוש מבנים.

לימור לבנת: אני מדברת אך ורק על התקציב השוטף.

לימור לבנת: אם תרצו, אני מוכנה לתת כאן אחר כך את כל הנתון של כל הקיצוצים לגבי 2002, אבל אני מעדיפה שניה אחת להתרכז בנושא של שעות הוראה ומורים.

לימור לבנת: ובכן מתברר כך - מעבר לקיצוצים האלה יש עוד קיצוצים שהממשלה לא החליטה עליהם, ושהכנסת לא החליטה עליהם, ושאף אחד לא החליט עליהם, חוץ מאשר - איך אני אגדיר את זה?

לימור לבנת: כנראה כמה אנשים באוצר - ואני רוצה להגיד על מה מדובר.

לימור לבנת: מדובר פה על שעות גידול טבעי שמשרד החינוך מקבל בכל שנה - אני מדברת על 9,000 שעות בחינוך היסודי, יש עוד 4,000 שעות בחינוך המיוחד, יש עוד 3,500 שעות בחינוך המוכר, יש עוד 12,000 בערך בעל יסודי.

לימור לבנת: במוכר בעל יסודי מקבלים פר תלמיד.

לימור לבנת: 9,000 שעות בגין החינוך בבתי הספר היסודיים, פלוס 3,000 שעות של שעות מילוי מקום, פלוס 4,000 שעות - אני לא אלאה אתכם בכל הפרטים כרגע - של גידול טבעי בחינוך המיוחד - ניסינו לקבל תשובה ממשרד האוצר במהלך השבועות האחרונים, האם נקבל את זה או לא נקבל.

לימור לבנת: קיבלנו תשובה: לא יודעים עוד.

לימור לבנת: בגין זה בלבד אנחנו עומדים בפני פיטורין של משהו בסביבות 400 מורים - רק על שעות הגידול הטבעי, כי הרי צריך לתת מאיזה שהוא מקום את הגידול הטבעי ואז צריך לצמצם במקום אחר.

זבולון אורלב: זה ה9,000- שעות.

לימור לבנת: זה 9,000 פלוס 4,000 פלוס 3,000 שעות מילוי מקום.

לימור לבנת: אבל אני התקשרתי בערב חג השבועות למנכ"ל משרד ראש הממשלה, בעקבות פנייתי אליו התקיימה אתמול בבוקר ב11:00- פגישה בלשכתו, שלנו יחד איתו, יחד עם אנשי משרד האוצר - אני מדברת על ראש אגף תקציבים אורי יוגב ואחרים - ובפגישה הזאת אני העליתי את הנושא והם ענו לנו שהם רוצים להתייעץ.

לימור לבנת: הם חזרו לאחר מכן למר אדי הרשקוביץ, גם אלי ולגברת רונית תירוש, ואמרו שאכן יש בכוונתם לתת את שעות הגידול הטבעי.

לימור לבנת: אמרתי להם: הרי מה החכמה?

לימור לבנת: אתם לא נותנים תשובה עכשיו, בינתיים אנחנו מפטרים מורים, בעוד חודש יתנו תשובה ואז נחזיר אותם?

לימור לבנת: איפה ההיגיון?

לימור לבנת: אז תודיעו עכשיו - זה גידול טבעי, זה מגיע למשרד, לא אנחנו קובעים כמה ילדים ייוולדו וכמה ילדים יהיו במערכת, כל שנה זה ניתן, למה סתם להוציא את הנשמה?

לימור לבנת: לגרום עגמת נפש למורים שמקבלים מכתב פתרון?

לימור לבנת: הרי אין בזה כל הגיון.

לימור לבנת: ואכן הם הודיעו שזה בסדר, אבל גם הודיעו שיש להם איזה מחלוקת על מספר השעות, עם מר אדי הרשקוביץ.

לימור לבנת: קבעו לשבת הבוקר ולא ישבו.

לימור לבנת: קבעו לשבת בצהרים ואמרו שהם נקראו לשר בדחיפות, ומאז הם לא עונים לטלפונים, לא של מר אדי הרשקוביץ ולא של גברת רונית תירוש, וכמו שכולם רואים, גם לא באו לכאן לוועדה היום.

לימור לבנת: אני בכוונה מפרקת את זה חלקים-חלקים, אין לי דרך אחרת, אדוני יושב ראש הוועדה.

זבולון אורלב: גברת יהודית גידלי, תודיעי עכשיו ללשכת שר האוצר - אם לא יגיע עובד אגף התקציבים המוסמך לישיבת הוועדה, אני אצביע נגד התקציב היום, כמו שאני תמיד עושה - שיקבלו כזאת הודעה.

לימור לבנת: אדוני היושב ראש, ברשותך אני אתקדם חלק-חלק, כי זו הדרך היחידה להשתלט על כל המסה הזאת ולהבין מה קורה כאן, וגם לנסות לפתור את הבעיות.

לימור לבנת: אני מעריכה שהעניין הזה ייפתר, אבל כדאי לזרז את המזורזים - אז טוב שהודעת מה שהודעת.

לימור לבנת: אני מאד מקווה שעד שעת ההצבעה הערב על התקציב בקריאה ראשונה, היינו בסביבות 9 בערב, גם אתה וגם אני לא נמצא את עצמנו במצב שבו אנחנו לא יכולים להצביע בעד התקציב.

לימור לבנת: אני מתקדמת עוד צעד - מעבר לכך יש שעות - מדובר על 4,800 שעות בקו עימות ו7,300- שעות ביהודה, שומרון וחבל עזה.

לימור לבנת: השעות לקו העימות - לא רק שעות, אלא גם עוד הקלות נוספות ותוכניות נוספות, כמו תכנית קרב, כמו תגבור פסיכולוגים וכן הלאה, ניתנו ליישובי קו העימות לפני 3 שנים, או שנתיים ומשהו, בהחלטת ממשלה, ל3- שנים.

לימור לבנת: 3 השנים האלה מגיעות לקיצן עכשיו, בתום שנת הלימודים תשס"ב.

לימור לבנת: בהעדר החלטה אחרת, אין המשכיות.

זבולון אורלב: לפני 3 שנים הוסיפו תקציב?

לימור לבנת: כן, מדובר בתוספת, ב-MACHING של משרד האוצר ומשרד החינוך.

לימור לבנת: משרד החינוך מוכן לזה, כמו שהוא היה מוכן קודם לכן.

לימור לבנת: משרד האוצר, לעומת זה, לא הודיע על המשך - הממשלה לא החליטה על המשך - וזה מעבר לקיצוץ שחל על משרד החינוך - אותו דבר לגבי יהודה, שומרון וחבל עזה - שם לא מדובר בהחלטת ממשלה מלפני 3 שנים לשנתיים, אלא בהחלטת ממשלה מלפני שנה, לשנה.

לימור לבנת: ההחלטות האלה - אם לא תתקבל החלטה שאומרת שזה יימשך והאוצר יקצה את חלקו, המשמעות של שני הדברים האלה - גם גידול טבעי וגם קו עימות זה שעות - שעות הוראה, מורים.

לימור לבנת: זה לא בא מתכניות, זה לא בא מפרויקטים.

זבולון אורלב: 4,800 ו7,300- זה ה100%-?

זבולון אורלב: או זה ה50%- של האוצר?

לימור לבנת: זה ה100%-.

לימור לבנת: מתוך זה האוצר צריך לתת 50% לגבי קו עימות, ולגבי יהודה, שומרון וחבל עזה נדמה לי 100%, אבל את הפרטים אפשר לבדוק אחר כך - אני רק אומרת את זה בגדול, ומר אדי הרשקוביץ מאשר את זה.

לימור לבנת: כאן אני ראיתי את העניין בדאגה רבה מאד.

לימור לבנת: אני רק רוצה, כדי לסבר את האוזן, גם שחברי הוועדה יבינו במה מדובר - ישוב כמו נהריה, החל משנת הלימודים תשס"ג, היינו 1 בספטמבר, לא יהיה בו בכלל יותר יום חינוך ארוך - יש ישובים שבהם יש מכוח חוק יום חינוך ארוך, בחלקם, וחלק קיבלו מכוח החלטת הממשלה הזאת של קו עימות.

לימור לבנת: יש ישובים כמו נהריה, שבהם אין בכלל וגם לא יהיה, פשוט לא יהיה, אם הממשלה לא תקבל החלטה.

לימור לבנת: זו לא החלטה שלי, זה לא המשרד החליט לקצץ, זה אפילו לא בא בכלל בקיצוצים שהושתו על המשרד ושכבר אמרנו: אוקי, נחיה איתם איכשהו, אלא זה תוספת לקיצוץ - זה עוד קיצוץ על קיצוץ.

לימור לבנת: התקשרתי הבוקר לשר האוצר, אמרתי לשר האוצר: אני בטוחה שאתה לא ידעת על כך, ראש הממשלה לא יודע על כך, ואני אודה על האמת - גם אני לא הייתי ערה לזה שזו המשמעות בעצם.

לימור לבנת: הרי בסופו של דבר העניין ייפתר, הרי אף אחד לא יוכל לעמוד מול ביטול יום חינוך ארוך בקו עימות וביהודה, שומרון וחבל עזה - אי אפשר יהיה לעמוד בזה.

לימור לבנת: ולכן המלצתי היא - במקום שעכשיו נפטר את המורים ובעוד חודש, או חודשיים נחזיר אותם, אחרי מהומות ואחרי אי נעימויות, במקום שבו זה לא מוצדק לעשות כן, בוא עכשיו נפתור את הבעיה לכתחילה - אתה לא תעמוד בזה, אמרתי לו, גם אני לא אעמוד בזה, אף אחד לא יכול לעמוד בזה, זה לא מוצדק.

לימור לבנת: בוא נפתור את זה מראש, במקום לפתור את זה בדיעבד.

לימור לבנת: ועוד אמרתי לו - כיוון שכולנו כבולים בתאריך של 31 במאי, שהוא תאריך אחרון לפיטורין, אין ברירה אלא להוציא מכתבי פיטורין - זה לבד, העניין הזה שווה פיטורי כמה מאות מורים - אני לא יודעת להגיד כאן את המספרים המדויקים, אבל כ500-, פחות או יותר.

זבולון אורלב: לצורך הדיון נגיד שמשרד ממוצעת של מורים זה 20 שעות בערך ומדובר ב10,000- שעות בערך, לנכות את החלק של האוצר.

לימור לבנת: שר האוצר סיכם איתי ואמר לי שאכן הוא לא היה מודע לזה.

לימור לבנת: סיכמנו שמאחר והיום הוא עסוק בהשגת רוב לתקציב, ביום ראשון לפני הצהרים אנחנו נשב לישיבת עבודה - שר האוצר, ראש אגף התקציבים וסגניתו, יחד איתי, עם מנכ"לית משרד החינוך, סגנה וכל מי שעוסק בנושאים הללו, ואנחנו נשב ביום ראשון כדי לנסות לפתור את זה, כאשר עדיין יש זמן להוציא מכתבי פיטורין, אם מוכרחים, עד ה31- במאי.

לימור לבנת: אבל הורינו כרגע, לאור עמדת שר האוצר בשיחה איתי, ומשום שהתרשמתי - אני לא יכולה להגיד שהוא התחייב, אני לא אומר דברים מטעים - אבל משום שהתרשמתי שיש בכוונתו לתת מענה לעניין הזה, ביקשנו ממנהלי המחוזות לעכב את כל המכתבים שנוגעים לפיטורים בגין יום חינוך ארוך בקו עימות וביהודה, שומרון וחבל עזה - זה לגבי הנקודה הזאת.

לימור לבנת: בהנחה ששתי הבעיות הללו נפתרות, היינו של יום חינוך ארוך בקו עימות וביהודה, שומרון וחבל עזה, ושל הגידול הטבעי, הרי אנחנו נמצאים בקיצוץ - אני מדברת רק על החינוך היסודי עדיין.

זבולון אורלב: עובדי מדינה.

לימור לבנת: עובדי מדינה, נכון - בקיצוץ שהוא קטן בהרבה, בכמה מאות מורים, סביב ה500-, שגם אותם נוכל לצמצם, וגם קיבלנו החלטה הבוקר, בדיון פנימי שהיה בתוך המשרד, לא לקצץ שעת תקן, אלא לקצץ בסלים מרכזיים, במקומות אחרים, שבהם אנחנו לא נפגע בתקן הבסיסי של שעות הוראה לתלמידים בחינוך היסודי.

לימור לבנת: אנחנו באמת עושים מאמצים לפרק את הכל כדי לנסות ולהניח את האצבע על הבעיות המרכזיות, כדי שאפשר יהיה אז להוציא אותן החוצה, לנסות לפתור אותם אחת לאחת, ובסוף - תראו, כשצריכים לקצץ מאות מיליוני שקלים, מה שלא יהיה זה נזק, זה קשה, המערכת בקושי יכולה כבר לחיות - שלא תהיה טעות, אין לי פה איזה תמונה ורודה למשהו, ממש לא.

לימור לבנת: אני רק מנסה למנוע גם פיטורי מורים וגם קיצוץ שעות הוראה - לא תמיד זה זהה, לא תמיד זה בדיוק אותו דבר - אנחנו מנסים גם וגם.

לימור לבנת: פגיעה בתקן הבסיסי של השעות בחינוך היסודי נראית לנו דבר חמור ביותר, פיטורי מורים - אותו דבר.

לימור לבנת: זה נוגע גם ליכולת לקבל מורים חדשים, כל הדברים האחרים שהם חלק מתוך העניין.

לימור לבנת: ככל שנצטרך לצמצם את הפגיעה ואת הפיטורים של המורים, מטבע הדברים יהיה לנו יותר קל - זה חלק אחד.

לימור לבנת: עכשיו אני רוצה להתקדם עוד צעד אחד, זה לגבי המורים המקצועיים, ומיד אני אגיד גם לבעלויות.

לימור לבנת: אשר למורים המקצועיים - מכיוון שמדובר כרגע בקיצוץ נוסף שעליו צריך להצביע הערב, של 127 מיליון שקל - ואני רוצה לומר כאן את הדברים בוועדת החינוך, לפרוטוקול, בצורה הברורה ביותר, ושאף אחד לא יגיד אחר כך שלא אמרתי, כן אמרתי, לא ברור, כן ברור - מכיוון שמדובר על 127 מיליון שקלים קיצוץ בשנת התקציב 2002 - הקיצוץ האחרון - במהלך ישיבת הממשלה שדנה בקיצוץ הזה אני סירבתי להצביע ואני עמדתי להתנגד לתקציב בגלל הקיצוץ הזה בתקציב החינוך.

לימור לבנת: ראש הממשלה התחייב אז, בתוך ישיבת הממשלה, ולפרוטוקול, שלא תהיה פגיעה בחינוך, והטיל על מר אביגדור יצחקי למצוא לזה פתרונות.

לימור לבנת: גברת רונית תירוש ישבה ביחד עם מר אביגדור יצחקי ועם אנשי משרד האוצר, כדי לנסות ולמצוא לזה פתרונות.

לימור לבנת: הגענו להסכמה ולהבנה שאנחנו נשב ביחד עם ארגוני המורים, ביחד עם האוצר - האוצר היה אמור לתת היום בבוקר, אבל הוא נעלם כמו שאמרתי - יכול להיות שהם מאד מאד עסוקים לקראת ההצבעה של הערב - אבל היום הייתה צריכה להתקיים פגישה בקשר לתנאים, תנאי הפרישה המיוחדים שהאוצר יסכים לתת למורים - למורים המקצועיים - כדי שניתן יהיה, מעבר למכסות, מעבר למכסה של 1,200, להוציא עוד 1,000 מורים בפרישה מרצון בתנאים מיוחדים.

לימור לבנת: על ידי כך, לתת באמת מענה, כדי שהמערכת תוכל לחיות יותר טוב, כי זה גם יקל - זה יקל למשל על סל המחוז של מנהלי מחוזות, הם לא יצטרכו לתת שעות מקצועיות, יוכלו לתת את זה לצרכים אחרים, כדי לקדם יותר תלמידים - זה דבר שנחוץ לעשות אותו - ובהסכמה, תוך ועדה משותפת, ינסו לבדוק אחד אחד.

לימור לבנת: אני אומרת - זה דבר שאני רואה בזה צעד חשוב ביותר, ממדרגה ראשונה, שיביא להשבחה של המערכת, משום שגם המורים האלה ברובם היו רוצים לצאת, רק אין להם בדיוק איך ולאן.

לימור לבנת: צריך לראות עוד מה התנאים שהאוצר מוכן ללכת אליהם בנסיבות האלה, עדיין אנחנו לא יודעים לענות, ותצטרך להיות סביב העניין הזה, כמו שאמרתי, ועדה משותפת - אני חושבת שניתן לעשות כאן מהלך מאד חשוב ומאד משמעותי, בהסכמה ובהבנה, תוך שיתוף פעולה של כל הצדדים.

לימור לבנת: זה ייתן למעשה את רוב המענה לאותם 127 מיליון שקלים, פחות או יותר - אני לא רוצה להיכנס כרגע ליתר הפרטים - פחות או יותר זה ייתן את המענה, ומכל מקום תקציב החינוך, או מערכת החינוך לא תיפגע ולא יקוצצו עוד קיצוצים על בסיס ה127- מיליון האלה.

לימור לבנת: והדבר האחרון זה הקיצוץ בבעלויות - כאן מדובר בקיצוץ של כ100- מיליון שקלים, על-יסודי.

לימור לבנת: הקיצוץ הזה בעל-יסודי הוא קיצוץ שהמשמעות שלו היא של כ20,000- שעות, וקיצוץ של שעה בתקן הבסיסי של כל כיתה, פלוס.

זבולון אורלב: חטיבה עליונה?

זבולון אורלב: חטיבת ביניים?

לימור לבנת: רק חטיבה עליונה, י', י"א, י"ב.

לימור לבנת: מתוך ה20,000- שעות האלה ישבו במשרד ובדקו, גם אתמול, גם הבוקר, ישבו ובדקו שוב את הדברים והגיעו למסקנה - ואני לא יודעת להגיד כאן את הנתונים המדויקים, אולי אחר כך נוכל להיכנס לפרטים יותר, כי זה הכל תוך כדי עבודה כרגע - הגיעו למסקנה שמתוך ה20,000- שעות הללו יש כמה אלפי שעות שניתן לקצץ - כמו שמקצצים ביסודי - מבלי לפגוע בשעות התקן - על ידי התייעלות, על ידי כל מיני דרכים אחרות, שאינן פוגעות בשעות התקן.

לימור לבנת: עדיין נשארים - כיוון שיש רק 10-11,000 כיתות, אז עדיין תישאר פגיעה גם אחרי ההתייעלות הזאת של כשעה בתקן הבסיסי.

לימור לבנת: לפיכך אני ביקשתי - ועל זה עובדים עכשיו במשרד - למצוא דרכים, אבל אני רוצה שחברי הוועדה יבינו מה המשמעות של מה שאני אומרת עכשיו - למצוא דרכים לקיצוצים במקומות אחרים, כדי לחסוך משהו בסביבות 40 מיליון שקל, מתוך ה100- מיליון, ואז לא תהיה פגיעה בתקן הבסיסי, או תהיה פגיעה מזערית בתקן הבסיסי לשעות הוראה בעל יסודי.

לימור לבנת: אבל צריך שחברי הוועדה יבינו, ושכל הציבור החשוב הזה פה יבין על מה מדובר.

לימור לבנת: כל זה יבוא שוב מתקציב תמיכות למינהו, מתקציב רכישות למינהו, שגם כך כבר קיצצנו אותו בין 5-30% עוד קודם לכן, משום שהרי חלק גדול מהקיצוץ של תחילת השנה בא מכאן - הרי לא נגענו עד עכשיו בשעות האלה.

לימור לבנת: לכן, כמו שאמר יושב ראש הוועדה קודם ביושר, אי אפשר לצפות שתקציב של המשרד, ש73%- ממנו הוא תקציב ישיר לשכר מורים, ובאופן עקיף זה מגיע ל90%- שכר - אבל 73% הוא שכר מורים.

לימור לבנת: כשמקצצים שוב ושוב ושוב, יגידו: רגע רגע, אבל אל תפטרו מורים, אל תקצצו שעות הוראה, תקצצו במקומות אחרים.

לימור לבנת: זה בסדר, זה רק לא ריאלי.

לימור לבנת: לכן, אם אנחנו נוותר על כ40- מיליון שקל בעל-יסודי, המשמעות היא שה40- מיליון שקל באים מאיזה שהוא מקום - הם באים מאותו מקום שכשישבנו כאן לפני כמה חודשים והגיעו לכאן אנשי חבורות הנוער וילדים שייפגעו - אין חוכמות, ייפגעו - כי אלה הפעולות המיוחדות של המשרד.

לימור לבנת: אז נקצץ שם עוד.

לימור לבנת: התקציב הוא בסביבות 800 מיליון שקל - תקציב התמיכות - אז כבר קיצצנו שם, יקוצצו שם עוד כ40- מיליון שקל.

לימור לבנת: התמיכות, צריך להבין, זה הכל.

לימור לבנת: התמיכות זה חינוך לא פורמלי, חברה להגנת הטבע, תנועות הנוער, נוער מנותק - הכל.

לימור לבנת: זה הכל בכל מכל כל.

לימור לבנת: אל תטעו, שאף אחד לא ישלה את עצמו שתמיכות - התקציב שעליו אני מדברת - זה לבטל את התקציב לחרדים.

לימור לבנת: אני הרי מכירה, יודעת מה עובר כאן בראש.

לימור לבנת: כולם קוצצו, דרך אגב, גם התקציבים של תרבות תורנית, תרבות יהודית, תרבות חרדית - הכל קוצץ.

לימור לבנת: הם קוצצו הכי הרבה.

לימור לבנת: כולם כבר קוצצו.

לימור לבנת: כולם יקוצצו עוד.

לימור לבנת: הקיצוץ שעשינו אותו, 190 מיליון שקל, עכשיו ב2002- בתמיכות, הוא קיצוץ דיפרנציאלי, בכוונה תחילה, כדי לא לעשות חיים קלים - כדי לא לפגוע בפעילויות של פנימיות יום, של תכניות קרב, של ברנקו-וייס, כל התכניות שנועדו לסייע לחלשים - לכן קיצצנו דיפרנציאלי ושם לא פגענו, אבל באחרים נאלצנו לכן לפגוע יותר.

לימור לבנת: אין בעיה עכשיו לקצץ עוד 40 מיליון שקל שם - אפשר, רק הוועדה צריכה להבין את המשמעות.

לימור לבנת: אין יש מאין.

לימור לבנת: זה או - או.

לימור לבנת: כרגע יושבים במשרד, שוברים את הראש מאיפה להביא את ה40- מיליון שקל האלה.

לימור לבנת: אם נישאר - זה לא סופי, אני רוצה שיהיה ברור, אני מביאה כאן את הדברים תוך כדי עבודת המשרד, תוך כדי הפעילות שלי מול הגורמים השונים ומול האוצר, כדי לנסות ולמזער את הנזקים.

לימור לבנת: אני יודעת שכאן אני אמצא אוזן קשבת בוועדה, אבל צריך להבין שגם אם נקצץ את ה40- מיליון שקל האלה ממקום אחר ולא שעות בעל-יסודי, עדיין יהיה קיצוץ של כ60- מיליון שקל, שאת רובו אנחנו מניחים שאפשר - כך אומרים לי אנשי המקצוע במשרד - להביא מהתייעלות כזאת ואחרת ולא מקיצוץ בשעות תקן דווקא - יהיה קיצוץ שעות, אבל לא קיצוץ שעות תקן אלא דברים אחרים - זה הכל קשה, קשה מאד, אבל נכון לעכשיו זה המכסימום שאנחנו יכולים להביא כאן לשולחן היום, אני חושבת מתוך אחריות בלתי רגילה, בהתחשב במצב בלתי אפשרי שמערכת החינוך נמצאת בו, שמשרד החינוך נמצא בו, מתוך רצון למזער עד למינימום האפשרי את הפגיעה, ותוך שיתוף פעולה עם כל הגורמים, עם רוב הגורמים - שיתוף פעולה, אני חושבת, חיובי ביותר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מכל הדיווח, האם אפשר להבין כמה מכתבי פיטורים או הפסקות עבודה יצאו?

2396: יצאו מכתבי הפסקת עבודה למורי שנה א', כפי שיוצאים בכל המדינה, בכל המשרדים, לכל עובדי מדינה לא קבועים.

2396: חוץ מזה יצאו כ300- מכתבים למורים קבועים.

לימור לבנת: עוד לא יצאו.

2396: יצאו, אבל עוד לא חתומים.

2396: בפועל עוד לא פיטרו.

2396: הודיעו כ300- פיטורים, ועובדי מדינה כמו כל שנה, כפי שאתה יודע, כל עובדי שנה א' לדעתי.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: רבותיי, אנחנו נעשה סיבוב קצר בין ארגוני המורים ושלטון מקומי, ואז נחזור עוד הפעם לשרת החינוך וחברי הכנסת.

זבולון אורלב: מר אורי שוסטרמן מהאוצר הגיע.

זבולון אורלב: הצלת את תקציב המדינה.

לימור לבנת: קודם תראה מה התשובה שלו, אל תגיד אם הוא הציל או לא.

זבולון אורלב: מר אורי שוסטרמן, דיברה פה שרת החינוך, היא אמרה שהמשרד ממתין לתשובה ביחס לשני עניינים: אחד, האם וכמה ייתן האוצר גידול טבעי לתשס"ג, והשני, ביחס להמשך יום חינוך ארוך בקו העימות וביהודה, שומרון וחבל עזה, על פי הסדרי המימון.

לימור לבנת: על זה הוא לא יכול לתת תשובה.

זבולון אורלב: סליחה, זה ביום ראשון.

לימור לבנת: העניין של יום חינוך ארוך יידון ביום ראשון בין השר וביני, יחד עם אנשי המקצוע.

לימור לבנת: העניין של הגידול הטבעי, הייתה צריכה להיות תשובה הבוקר, היא עדיין לא הגיעה.

אורי שוסטרמן: אני לא יכול לתת תשובה הרגע.

לימור לבנת: כדאי להיכנס לזה, כי אחרת תהיה בעיה הערב להצביע בעד התקציב - אני כבר אומרת לך, גם למר זבולון אורלב וגם לי.

זבולון אורלב: אני מציע שתאמר לשר החינוך ששרת החינוך אמרה פה שאם העניין הזה לא פטור, מבחינתה יש בעיה להצביע על התקציב.

זבולון אורלב: אני הודעתי שאם שרת החינוך לא תומכת בתקציב, אני אוטומטית לא תומך בתקציב.

לימור לבנת: נושא הגידול הטבעי - מכיוון שאתמול הובטח לנו שזה יהיה פתור עד היום בצהרים.

זבולון אורלב: רצינו לדעת אם יש תשובה.

זבולון אורלב: רבותיי, בואו נתחיל עם המורים, מר יוסי וסרמן בבקשה.

יוסף וסרמן: אני מאד מאד מאוכזב מכך שממשלת ישראל לא מצליחה להבין שאסור בשום צורה שהיא לקצץ ולפגוע בחינוך.

יוסף וסרמן: ממשלת ישראל מבינה שאסור לפגוע בביטחון.

יוסף וסרמן: בדיוק כפי שאסור לפגוע בביטחון, אסור לנו, אם תאבי חיים אנחנו, אם אנחנו רואים גם את המחר ולא רק את האתמול, אסור לנו להמשיך ולפגוע בחינוך.

יוסף וסרמן: שרת החינוך תיארה כאן מצב שהוא כמעט בלתי אפשרי, שהיא נאבקת על מנת לשכנע את האוצר בכך שאסור לקצץ, וצריך להחזיר לחינוך.

יוסף וסרמן: אנחנו תומכים מאד במאבקה, מאבק המנכ"לית וצוות המשרד.

יוסף וסרמן: אנחנו לא נוכל להשלים עם כך שילדי ישראל ייפגעו בצורה כזאת ומערכת החינוך תיפגע בצורה כזאת, ומאות מורים תופסק עבודתם, אנשים שתורמים למערכת החינוך שנים הרבה, פתאום מוצאים את עצמם, על לא עוול בכפם, מפוטרים ומצטרפים למעגל של 250-260,000 איש מובטלים במדינת ישראל.

יוסף וסרמן: לא נוכל לזה להסכים.

יוסף וסרמן: אנחנו הקמנו מטה, מטה של אנשים שדואגים למערכת החינוך, ושמענו גם משרת החינוך הזדהות מלאה עם הפעולות של המטה.

יוסף וסרמן: הפעולות שלנו אין להם שום עניין לעשות רושם על מישהו, אנחנו אנשים שרוצים סך הכל להוכיח לעם ישראל, לראש הממשלה, לשרי הממשלה, שבחינוך אי אפשר לפגוע ברמות שכאלה.

יוסף וסרמן: החינוך נפגע קשות בעבר, אסור היה לתת שזה יקרה אז, איכשהו זה קרה, אסור להמשיך לתת יד לזה.

יוסף וסרמן: כל מי שיש לו נגיעה למערכת החינוך באיזו שהיא צורה, חייב לתת כתף - שני ארגוני המורים, מרכז השלטון המקומי, ארגון ההורים הארצי, התלמידים, הסטודנטים במכללות - דרך אגב, סטודנטים במכללות, אנשים צעירים, החמצן של מערכת החינוך לעתיד, שאף אחד מהם לא ישובץ במערכת החינוך.

יוסף וסרמן: גם במצב חמור כפי שהמדינה נמצאת בו היום יש סדרי עדיפויות.

יוסף וסרמן: מנהיגות צריכה לקבל החלטות קשות.

יוסף וסרמן: ההחלטה חייבת להיות: בחינוך אין אפשרות לקצץ ברמה כזו.

יוסף וסרמן: ואני חושב שכל מי שיש לו נגיעה לחינוך, בין בנבחרי העם, שרים, אנחנו ארגוני המורים ומרכז השלטון המקומי, ארגון ההורים הארצי - כל ההורים, הורי התלמידים - כולנו חייבים לחבור על מנת להיאבק בנושא הזה ולשנות את רוע הגזרה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מר רן ארז בבקשה.

רן ארז: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת, צריך לדעת על מה אנחנו מדברים.

רן ארז: אנחנו מדברים פה כרגע על קיצוץ שכבר הוחלט עליו בחודש פברואר - ממשלת החינוך החליטה לקצץ במערכת החינוך כ550-570- מיליון שקל.

רן ארז: אנחנו מדברים כרגע על התוצאות של אותו קיצוץ מאז, אנחנו עוד לא התחלנו לדבר על התוצאות של הקיצוץ המתוכנן לעבור היום או מחר.

רן ארז: כך שלמעשה, עם כל הכבוד לאלה שהתנגדו להעברת התקציב החדש, או התיקון החדש, זה עדיין לא פותר את הבעיה שלנו שנולדה בחודש פברואר.

רן ארז: אז יכול להיות שהיא לא תגדל, אבל בוודאי היא לא תיפטר.

רן ארז: כרגע אנחנו מדברים על קיצוצי שעות לתלמידי ישראל בחינוך היסודי ובחינוך העל-יסודי, שהם פועל יוצא של אותו קיצוץ - 14,000 שעות קיצוץ בחינוך היסודי - הם לא קשורות בגידול טבעי והם לא קשורות בשום דבר, זה כורח המציאות של אותו קיצוץ שעליו החליטה ממשלת ישראל בחודש פברואר.

רן ארז: אם יהיה גידול טבעי ויחזירו את השעות של קו העימות, עדיין הקיצוץ יהיה.

רן ארז: הוא לא יהיה יותר גדול, אבל הוא יהיה.

רן ארז: אותו דבר בחינוך העל-יסודי, בחטיבות העליונות.

רן ארז: אל נשכח שבסוף שנת הלימודים הקודמת, זאת אומרת, לקראת שנת הלימודים תשס"ב, קוצצו מכיתות י"א, י"ב 11,000 שעות.

רן ארז: זאת אומרת, התחלנו את שנת הלימודים תשס"ב עם 11,000 שעות פחות.

רן ארז: לזה כרגע נוסף עוד קיצוץ אחד של קרוב ל8,000- שעות, כתוצאה מתיקון חישוב פרופיל השעות של בית הספר.

רן ארז: פשוט שינו את הנוסחה של התקצוב, ואז זה עוד פחות כ8,000- שעות.

רן ארז: ולזה יש להוסיף את הקיצוץ הנוסף של 20,000 שעות שאנחנו מדברים עכשיו.

דוד עמר: מר רן ארז, אני רוצה שיושב הראש ידע - זה לא קיצוץ, זה העמסה על השלטון המקומי.

רן ארז: אני מקבל את התיקון שלך, אבל מפני שהשלטון המקומי איננו מסוגל, אין לו מאיפה לתת, הדבר הזה יתבטא בקיצוץ נוסף.

רן ארז: לכן, אם אנחנו מחברים את המספרים: 11,000 שעות שקוצצו ל1- בספטמבר 2001 - תשס"ב, ועוד 8,000 שעות שאולי תורגמו בדרך זאת או אחרת על ידי השלטון המקומי כקיצוץ בגלל שינוי הנוסחה, ועוד 20,000 שעות שעליהם אנחנו מדברים עכשיו, שהשרה אמרה 100 מיליון שקל - מדובר על 40,000 שעות בכיתות י', י"א, י"ב - קיצוץ אדיר בשלושה שנתונים.

רן ארז: אני, חס וחלילה, לא רוצה להאשים את שרת החינוך ובוודאי לא את משרד החינוך - מי שהחליט על כך זה ממשלת ישראל, היא החליטה שיש לקצץ במערכת החינוך.

רן ארז: לגבי שרת החינוך - "תבן אין נותנים לעבדיך, לבנים אומרים לנו עשו"?

רן ארז: מה מצפים שהיא תעשה?

רן ארז: היא חייבת לבצע את החלטות הממשלה.

רן ארז: היא שותפה לממשלה, היא חייבת לבצע.

רן ארז: אנחנו נמצאים פה כרגע בהתמודדות עם ההחלטה הקודמת, כך שאם ההחלטה העכשווית של 127 מיליון שקל לא תעבור, יהיה לנו עוד כמה עשרות אלפי שעות שצריך יהיה להוריד.

רן ארז: אני לא מדבר פה רק על פיטורי מורים.

רן ארז: פיטורי מורים, אנחנו כאיגודים מקצועיים יודעים כיצד לטפל בזה - אני מדבר על כך שילדים ילמדו פחות אנגלית, פחות מתמטיקה, פחות תנ"ך, פחות עברית, פחות אזרחות, ישוטטו יותר, יהיו יותר שיעורים חופשיים, יגיעו הביתה יותר מוקדם - יותר אלימות, יותר נשירה, יותר ניכור - על זה אני מדבר.

רן ארז: יש לנו אחריות כלפי העבודה שלנו.

רן ארז: אנחנו אנשי מקצוע וחייבים לומר שככה אי אפשר.

רן ארז: אי אפשר לקדם את המערכת, אי אפשר לחנך את הילדים שלנו למאה ה21-.

רן ארז: בכלים כאלה שהם נותנים לנו כעת, אי אפשר לעשות את העבודה.

רן ארז: ואני לא מדבר על המועקה שיש אצל כל מורה, שהוא לא יודע מה יהיה גורלו, לאחר שהשקיע כל כך הרבה שנות עבודה וכל כך הרבה שנות לימודים.

רן ארז: אני לא יודע מה הכוחות שאנחנו נצטרך להשקיע - אנחנו צריכים להשפיע ולדרוש, או לבקש, או לתבוע שממשלת ישראל תדון מחדש בקיצוץ הנוראי שנעשה עוד בחודש פברואר, ולא לדבר רק על החלק הקטן שכרגע רוצים להוסיף.

רן ארז: לכן צריך להתמודד נגד הקיצוץ הגדול, שהופך להיות 700-800 מיליון שקל במערכת החינוך, ואז ברור שלא יהיה מאיפה להביא את זה.

שמואל אבואב: אני רוצה לומר, חברות וחברים, שאנחנו צריכים להבין שבשנת 1997 התחילה מסכת של קיצוצים - פעם ראשונה קיצצו 687 מיליון, ב1998- קיצצו 530 מיליון, ב1999- 467 מיליון, ובשנת 2002, עד עכשיו, 477 מיליון שקל.

שמואל אבואב: הובילו את המערכת לקו שבר נורא, המערכת איננה מסוגלת לא ליצור לוליינות, לא להתייעל יותר, לא למצוא כל מיני נישות שמשם אפשר להביא את הישועה.

שמואל אבואב: והתוצאה לא אחרה לבוא - ראינו מיד במה זה פגע - עצרנו את יום לימודים ארוך, פגענו בחוק חינוך חינם לגילאי 3-4, עצרנו את חוק החינוך המיוחד, פגענו בתכנית החומש של המגזר הערבי, עצרנו את כל הפרויקט של חידוש מבנים, פגענו ב"נעלה", פגענו במדע ובטכנולוגיה, קיצצנו בשעות למכביר - המערכת נמצאת בשבר שלא מאשר לה לדעתי להתמודד עם המטלות והיעדים.

שמואל אבואב: לעצם הדיון של היום על השעות - במעבר משנה שעברה לשנה הזו, בשנת הלימודים הקודמת קיצצנו בחינוך העל-יסודי 3.5% בפרופיל, בזה שהגדלנו את הכיתות הטכנולוגיות מ26.5- תלמידים ל27- תלמידים, זה שהפסקנו את מילוי המקום, כל זה הביא לקיצוץ של 3.5% בבתי הספר העל-יסודיים.

שמואל אבואב: השנה - אני תמצתתי את מה ששרת החינוך אמרה - אם אוספים אחד לאחד את כל מה שחסר נכון לשעה הזו במשרד החינוך - חסרים 62,000 שעות.

שמואל אבואב: ונאמר לשיטתה של השרה ולאופטימיות שלה, ולנחישות שלה, ונגיד שהיא תצליח להביא לאותם הישגים שהיא חושבת שהיא תצליח להשיג במשרד האוצר - גידול טבעי בעל-יסודי 12,000 שעות, בבתי הספר היסודיים 14,000 שעות - עדיין יחסרו בפתחה של שנת הלימודים הבאה 25,000 שעות.

שמואל אבואב: הלכתי היום למחשבים של בתי הספר, הלכתי ל11- בתי ספר והוצאתי את סל השעות לשנה הבאה: בנצרת עלית, בית ספר שרת, חסרים להם 5.6% בשעות - 150 שעות פחות בין שנה שעברה לשנה הבאה.

שמואל אבואב: בבית ספר בבת ים, ניצנה - 123 שעות, 10% מכלל השעות.

שמואל אבואב: בכרמיאל, בית ספר כרמים - חסרים לו 53 שעות, כמעט 4%.

שמואל אבואב: אשדוד - 8.2% שעות חסרות.

שמואל אבואב: עכו - 3.5%.

שמואל אבואב: אין בית ספר שהקיצוץ לא נע בין 2.5-15%.

שמואל אבואב: לכן אינני אופטימי, אינני חושב שלא שרת החינוך, לא המנכ"לית ולא אף אחד במערכת החינוך יצליחו להחזיר את השעות.

שמואל אבואב: אולי נפתור על בעיית פיטורי המורים הקבועים, אבל אני רוצה לומר שיצאו 7,500 הודעות הפסקת עבודה למורים בשנה הראשונה.

לימור לבנת: אבל זה תמיד יוצא.

שמואל אבואב: לא אמרתי שלא, אבל תמיד יש לנו סל שעות שיוצר לנו אופטימיות ומידה סבירה ויסוד איתן להניח שנוכל לקלוט אותם.

לימור לבנת: אני מסכימה, זה נכון.

שמואל אבואב: במצב הקיים, מנהלי בתי הספר לא יוכלו לקלוט חלק ניכר מאלפי המורים החדשים, הרעננים, מלאי המוטיבציה, שרק עכשיו סיימו את הלימודים במכללות להוראה.

שמואל אבואב: לכן חברות וחברים, בניגוד לדעתי תמיד, אני חושב שעשינו טעות שלא יצאנו למאבק נחרץ אז, לא הצטרפנו בקול ברמה למה ששרת החינוך אמרה.

שמואל אבואב: התייחסנו בשוויון נפש לכל הקיצוצים ואמרנו: נסתדר ונסתדר ונסתדר, והמערכת איננה מסתדרת.

שמואל אבואב: לכן אני חושב שאין לנו שום ברירה, אלא לחבור כל הגופים יחד ולנהל מאבק ציבורי, כי לא הפתרון של 300-400 מורים ייתן מענה לבעיית מערכת החינוך - המערכת נמצאת בשבר גדול, היא צריכה להחזיר לקופתה חלק ניכר מהתקציבים, אחרת, ביודעין - שיהיה לכולנו ברור - המערכת לא תהיה מסוגלת להתמודד עם המטלות ומה שהחברה מצפה ממנה.

צחי לנגר: אני יכול להגיד לכם שהיום אנחנו חזרנו מהפגנה - הפגנו מול משרד החינוך, אבל לא נגד משרד החינוך, וזה ההבדל.

צחי לנגר: אנחנו הגענו לקמפוסים ודיברנו עם סטודנטים, אנחנו שמענו אותם, והזעקות שלהם הן זעקות שקשה מאד לקבל אותם במציאות של ימינו.

צחי לנגר: אלה סטודנטים שלמדו 4 שנים, השקיעו 4 שנים מחייהם בכדי להיות מורים, והיום אומרים להם שאין להם עבודה, אין להם לאן להגיע.

צחי לנגר: מבחינתי זה פחות נורא, פחות נורא לי הכאב שלהם, יותר נורא הכאב לילדי מדינת ישראל, וזה כאב אמיתי, ואני אסביר גם למה.

צחי לנגר: היום מדינת ישראל זקוקה למורים צעירים, היא זקוקה למורים רעננים, היא זקוקה להביא איזה שהוא חידוש למערכת החינוך.

צחי לנגר: זה לא שאני פוסל את המורים הוותיקים - יש מורים ותיקים שמלמדים לידי, שיש לי הרבה מה ללמוד מהם, הרבה מה להסתכל איך הם מלמדים.

צחי לנגר: אבל אני אומר שאם אנחנו גודעים את האוויר, את החמצן למערכת, את הצינור שמעביר את החמצן למערכת, אנחנו עושים טעות.

צחי לנגר: את הטעות אנחנו נרגיש בימים הקרובים, כשהמורים יזעקו, כשהסטודנטים יזעקו, אבל באמת אנחנו נרגיש אותה עוד 5-6 שנים, כשלא יהיו מורים חדשים בתוך המערכת, כשלא יהיו סטודנטים שירצו ללכת ללמוד חינוך.

צחי לנגר: תחשבו על עצמכם - אתם שוקלים היום מה אתם הולכים ללמוד, אתם רואים שאין עבודה בהוראה - כמה אידיאלים שלא יהיו לכם, אף אחד מכם לא ילך ללמוד חינוך, אף אחד לא ייכנס לסמינר לחינוך.

צחי לנגר: בשביל מה, אם אין בסופו של דבר עבודה?

צחי לנגר: להבדיל בין מורה לרואה חשבון, זה הבדל שמיים וארץ, כי מורה יודע לעשות משהו אחד - הוא יודע לחנך, הוא יודע ללמד.

צחי לנגר: הוא לא יכול ללכת להיות רואה חשבון, או לעבוד בחברה פרטית זו או אחרת.

צחי לנגר: הוא בא אל הנוער, ואנחנו היום לא מאפשרים לזה לקרות.

צחי לנגר: בעוד 5 שנים, עוד 6 שנים, אנחנו נרגיש את התוצאות, והתוצאות יבואו על חשבון הילדים שלנו, על חשבון הדור שיקום עוד 4-5 שנים, ואז זה כבר יהיה מאוחר מידי.

צחי לנגר: אנחנו היום הרמנו את הדגל האדום הראשון, ויכול להיות שבאמת עשינו טעות, כמו שנאמר פה, שלא באנו וזעקנו לפני כן.

צחי לנגר: אני יודע ששרת החינוך והמנכ"לית, לא מהיום מנסים להילחם בשביל התקציב הזה.

צחי לנגר: היום אנחנו מודים להם, ואנחנו אומרים עוד משהו אחד, שאנחנו חוברים ואנחנו נאבקים, ואני מאד מקווה לראות את אותם פרצופים ואת אותם אנשים עד סוף התהליך, עד שבסופו של דבר אנחנו נשמע את הבשורה שלא מקצצים.

צחי לנגר: לקצץ בחינוך - כמה שזה נשמע כבר סיסמה ומשהו לקוני שנאמר כל יום מחדש - ממשלת ישראל לא יכולה לקצץ בחינוך.

צחי לנגר: לי יש הבטחה ממר אריאל שרון, הבטחה אישית - כשהוא נבחר, אנחנו הגענו אליו, אל האוהל.

צחי לנגר: אני עמדתי שם והפניתי שאלה למר אריאל שרון.

צחי לנגר: אמרתי לו: אני שואל אותך, אדוני ראש הממשלה הנכנס, מה הדבר הראשון שאתה תשקיע בו?

צחי לנגר: ואז הוא אמר מיד: חינוך, בלי לחשוב פעמיים.

צחי לנגר: אמרתי לו: אני מאד מקווה, כי לפוליטיקאים יש איזה שהוא מנהג כזה להבטיח הבטחות בעת שהם נבחרים ולא לממש אותם לאחר שהם כבר בתפקיד - וזה בדיוק מה שקורה עכשיו.

צחי לנגר: דיברו על חינוך - הוא הבטיח לנוער העובד והלומד, לצופים, למכבי, לכל תנועות הנוער שהיו שם, שעושים עבודה מדהימה עם הנוער בחינוך הבלתי פורמלי - הוא הבטיח למורים, שעושים עבודה מדהימה בחינוך הפורמלי: אני לא אקצץ בכם, נהפוך הוא, אתם העתיד, בכם אני אשקיע.

צחי לנגר: אז היום אני קורא למר אריאל שרון מהכסא שאני יושב פה בצד, ואני אומר: ריבון העולמים, איך זה יכול להיות שדווקא בחינוך עכשיו מקצצים, ומקצצים כל כך חזק.

צחי לנגר: אני מאד מקווה לראות את פרצופיכם בהמשך המאבק, ואני יכול להבטיח שאנחנו לא נפסיק להיאבק.

צחי לנגר: אנחנו הסטודנטים, אנחנו נישאר ברקע כל הזמן.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: גברת חוסניה ג'בארה, בבקשה.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב ראש, גבירתי השרה, מנכ"לית, חברים יקרים, אני רוצה להגיד לכם שאזרחי המדינה התחילו לראות במערכת החינוך מערכת קורסת מיום ליום, וזה תוצאה מהקיצוצים המתמשכים שהזכיר נציג השלטון המקומי - כל שנה מקצצים בדבר אחר.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה להגיד ולהזכיר - כל החברים שיושבים בחדר הזה, כאילו רוחם ונפשם חזרה אליהם כשראו את נציג האוצר נכנס לוועדה, אדוני היושב ראש, כאילו שיש לו הפתרון המיידי לבעיה הזאת.

חוסניה ג'בארה: אני לא הייתי פעם אחת בוועדה, ולא בהרבה ועדות - לא ראיתי אף פעם פתרון מנציגי האוצר שנכנסים לוועדות - כל הזמן אמרו: לא ואין, לא ואין.

חוסניה ג'בארה: פעם אחת אני רוצה לראות נציג אוצר שיש לו בניירת שלו פתרון, ואני לא ראיתי את זה.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה להזכיר לחברים שנמצאים פה וגם לכבוד השרה, להזכיר לה רק שהייתה לי הצעת חוק שעברה קריאה טרומית - אדוני היושב ראש כינס את הוועדה פעם אחת לנושא הזה, לפרישה מוקדמת, או פנסיה מוקדמת למורים.

חוסניה ג'בארה: אני חושבת שהדבר הזה והחוק הזה, ששרת החינוך לא התנגדה לו, אני חושבת שהוא יפתור בעיה מאד גדולה בקיצוצים האלה.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה לקרוא ליושב ראש הוועדה לקדם את החוק הזה במהירות הרבה, שאנחנו נוכל להגיע לפתרון, לפחות חלקי.

חוסניה ג'בארה: אני לא ציפיתי בתחילת שנת הלימודים הקרובה שיבואו ויגידו: אנחנו מקצצים מהחינוך היסודי 500 משרות למורים - אני ציפיתי שיבואו ויגידו: יש הרבה מורים מובטלים שאין להם תעסוקה - במשרדי אני יש 600 פניות, במשרדי כאן בכנסת יש 600 פניות, ויש אלפי מורים מובטלים.

חוסניה ג'בארה: חברים, תדעו לכם, אלפי מורים מובטלים, שכמו שתיאר הסטודנט כאן, שסיימו מכללות ואוניברסיטאות, 4 שנות לימוד, כולל תעודת הוראה, ואין להם לאן ללכת.

חוסניה ג'בארה: חלק מהתלמידים האלה ומהסטודנטים האלה, מהפריפריה, עובדים ברשתות הקו-אופ ובסופרמרקטים כקופאים, וזו בושה, זו בושה, זו בושה שהאנשים האלה יעבדו, אחרי קבלת תעודת הוראה, יעבדו כקופאי ברשת סופרמרקט.

חוסניה ג'בארה: לכן אנחנו והוועדה צריכים לצאת בקריאה חזקה שהוועדה נגד הקיצוץ ואסור שהקיצוץ הזה יהיה.

חוסניה ג'בארה: כשהייתה ההצבעה על תקציב 2002 אנחנו אמרנו לשרת החינוך שכל חברי הוועדה עומדים מאחוריך, גבירתי השרה, ואנחנו קוראים לך - אני קוראת לך שגם היום לא תצביעי על התכנית הכלכלית החדשה, כל עוד שהם לא פותרים את הבעיה של המשרד שלך.

חוסניה ג'בארה: החינוך, החינוך, החינוך הוא הדבר היחיד והחשוב ביותר במדינת ישראל.

חוסניה ג'בארה: לכן כולנו מכאן, גם שמאל וגם ימין וגם אזרחים וגם מורים, צריכים לדאוג לדבר הזה וצריכים לחשוב אלף פעם לפני שאנחנו נוכל להבין ולעכל את המילה קיצוץ.

חוסניה ג'בארה: הנושא של הקיצוץ העל-יסודי, אדוני היושב ראש, מדובר ב20,000- שעות.

חוסניה ג'בארה: תלמידי י"א וי"ב, במקום שהם יקבלו יותר, שיעזור להם בדברים החשובים, בבחינות הבגרות שלהם, הם היום מקצצים להם.

חוסניה ג'בארה: ברוך השם, במרכאות, שאין לנו במגזר הערבי כל הנושא של כפרי נוער ואין לנו כל הנושא של ימי חינוך ארוך וכל הנושא של טרום חובה

זבולון אורלב: את רואה, גם לזה יש יתרון.

חוסניה ג'בארה: לצערי הרב, המצב שאנחנו נמצאים בו, וכמו שהזכיר יושב ראש הסתדרות המורים, כ300,000- מובטלים במדינת ישראל, אנחנו לא צריכים להוסיף למעגל האבטלה עוד מובטלים נוספים, ובמיוחד האנשים האקדמאים.

חוסניה ג'בארה: לכן אני גם קוראת לך וגם לשרת החינוך לצאת בחוזקה, ואנחנו גם מתנגדים לנושא הזה של הקיצוץ, תודה רבה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר שני דברים - נטיית ליבי הטבעית היא ללכת בעקבות הדברים החכמים שאמר מר שמואל אבואב, שהוא גם מנוסה מאד ובקי מאד, שאמר דברים מאד נכונים, אם כי, במחשבה שניה, אני חושב שזה רק חלק.

זבולון אורלב: יש כאן שני מעגלים - מעגל אחד זה המיקרו - הקיצוצים הסיזיפיים של עוד מורה ועוד קיצוץ ועוד שעות יוח"א, שאני לא רואה את עצמנו נפטרים מהעניין הזה.

זבולון אורלב: צריך לעבוד במעגל אחד של מאבק מתמיד אחרי הדברים היומיומיים, הקטנים במרכאות, שבסופו של דבר בונים את התמונה הכללית, ולא להגיד: אנחנו ננהל מאבק אחד גדול, מה שיהיה יהיה.

זבולון אורלב: אני בעד לקיים מאבק בשני מעגלים.

זבולון אורלב: זה נכון מאד, אתה צודק מאד, ואני מאד תומך בזה שנקים עכשיו מטה קבוע, לא מטה זמני שכל פעם שמכניסים לנו סתירה אז אנחנו מתארגנים ועושים איזה רעש.

זבולון אורלב: להקים קואליציה רחבה של באמת כל גורמי החינוך.

זבולון אורלב: אני רואה כאן את המכללות האקדמיות להכשרת מורים, ועוד גופים - לחשוב על גופים שונים, להקים קואליציה מאד רחבה, שהיא תהיה גם פוליטית - לכל אחד מהגופים האלה יש אמצעי לחץ פוליטיים - הסתדרות המורים מורכבת פוליטית, ועדת החינוך מורכבת פוליטית, השלטון המקומי מורכב פוליטית.

זבולון אורלב: קראתי עכשיו שיושב ראש מפלגת העבודה שינה את דעתו ביחס לפטורים לביטול הקיצוץ ביחס להנחות ממס הכנסה.

זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: פנו אליו ראשי הרשויות האזוריות הנוגעות בדבר ואמרו לו: תשמע - אני יודע מה הם אמרו לו, מה שאומרים לי לפעמים החברים שלי: אם תעשה כך וכך, אנחנו נעשה כך וכך.

זבולון אורלב: ולא כל איש פוליטי יכול לסבול את ה"כך וכך" - זה בדרך כלל "תן ותן" ולא "כך וכך" - אבל לא עלה בדעתם של ראשי רשויות להגיד לשר האוצר או לראש הממשלה: תשמע, אותנו לא מעניין ההנחה הזאת של מס הכנסה, אותנו מעניין מה ילמדו התלמידים.

זבולון אורלב: אם תוריד לתלמידים שלי שעה אחת, אז אני אעשה לך "כך וכך".

זבולון אורלב: המאבק צריך להיות מאבק שהוא כולל את כל הגופים, עם לחץ פוליטי.

זבולון אורלב: זה נכון שהממשלה מחליטה, אבל בסופו של דבר הכנסת מחליטה - צריך לומר את האמת, בסופו של דבר הכנסת - הממשלה לא תחליט שום החלטה ששר האוצר חושב שהיא לא תעבור בכנסת - הוא יודע שהוא צריך להעביר את זה בכנסת.

זבולון אורלב: יש פה 120 חברי כנסת, מהם 80 ומשהו חברי קואליציה, שאפשר לעבוד עליהם, שאפשר לדבר על ליבם.

זבולון אורלב: אתה רואה שמפלגות מרשות לעצמן לסמן מטרות ולהיאבק.

זבולון אורלב: עד כמה שאני יודע, ש"ס, לחות מה שהכריזה עד הצהרים, היא תצביע נגד התקציב, עם יהדות התורה, בגלל שעבורם קצבאות ילדים זה דבר יותר חשוב משעות לימודים.

זבולון אורלב: לימודים אפשר לקצץ, זה לא נורא, עבור זה הם יצביעו בעד הקיצוץ, אבל אם יקצצו קצבאות ילדים, הם יצביעו נגד התקציב.

זבולון אורלב: אנחנו צריכים להבין - ראשי הרשויות אומרים לפואד: תרד מהקיצוץ של מס הכנסה, של הטבות במקומות הגיאוגרפיים.

זבולון אורלב: החרדים אומרים: אנחנו לא תומכים על קצבאות ילדים.

זבולון אורלב: בינתיים אנחנו לא רואים איזה שהיא התארגנות פוליטית על נושא החינוך.

זבולון אורלב: גברת לימור לבנת, זה ברור שההובלה שלך יש לה הרבה מאד משמעות.

לימור לבנת: אני רוצה להזכיר לכולם שאני עמדתי כמו נמר, אני קיבלתי שיתוף פעולה מחלק מהגורמים

זבולון אורלב: לא נכשלת לחלוטין.

לימור לבנת: בהחלט לא - הקיצוץ קוצץ באופן משמעותי על פני מה שהיה אמור להיות.

זבולון אורלב: נכון, 50% לפחות.

לימור לבנת: יש פה הרבה מסביב לשולחן הזה שעמדו לימיני, אם כי אני לא בטוחה שלא היו עוד גורמים שיכלו להצטרף גם הם, ואז אולי היינו עומדים במצב טוב יותר.

לימור לבנת: אני לא בטוחה שכרגע - אני רוצה כנה פה, זה הכל - זה לא אותו מצב, זה לא לפני.

זבולון אורלב: לכן אמרתי שיש פה שני מעגלים: יש מעגל אחד של הנושאים הקריטיים העומדים על הפרק, וזה הקיצוצים של ה127- מיליון, וזה יום חינוך ארוך, וזה הגידול הטבעי - יש דברים שעומדים על הפרק, שלחץ קונקרטי שלנו יכול להועיל.

זבולון אורלב: ויש את המאבק הגדול, העקרוני, על מעמדו של החינוך, ועל זה אמרתי - לשני הדברים צריך שיקום מטה, לא אד-הוק, אלא מטה קבוע, להרחיב את המעגל של ארגונים נוספים - זה דבר אחד.

זבולון אורלב: דבר שני שרציתי לומר ביחס לקיצוץ עצמו - אני גם אמרתי את זה בדיון כשהצגתם את הקיצוץ של ה300- ומשהו מיליון, עוד בלי ה90- ומשהו - אני מקווה שכולנו יודעים על מה אנחנו מדברים - אני נגד קיצוצים אחידים.

זבולון אורלב: אם כבר נפל על החינוך קיצוץ, אני נגד קיצוצים אחידים.

זבולון אורלב: אני חושב שתקבלו גיבוי, לפחות ממני, ואני בטוח שאפשר לשכנע חברי ועדה, שמה שאנחנו תובעים מהממשלה, שתעשה סדרי עדיפויות, לעשות גם את אותם סדרי עדיפויות בתוך מערכת החינוך.

זבולון אורלב: כל קיצוץ אחיד, בראש ובראשונה פוגע בחלשים.

זבולון אורלב: כשמקצצים שעת תקן אחת לכל הכיתות, מי שנפגע זה החלשים, כי הם לא יוכלו להשלים את השעה, החזקים יוכלו להשלים את השעה.

זבולון אורלב: לכן אנחנו מאד תומכים שגם בהמשך הדיונים על איך מנהלים ואיך מקציבים ונערכים לאור הקיצוצים בתקציב, לעשות קיצוץ לא אחיד - אני יודע שזה יותר קשה לקצץ לחזקים, אני רק אומר, ככל שתרצו, יהיה פה גיבוי.

זבולון אורלב: ודבר אחרון שאני רוצה לומר - יש בהחלט הבדל בין קיצוץ למורה לבין קיצוץ לתלמיד.

זבולון אורלב: יש הרבה שעות הוראה שהם לא שעות לתלמיד.

זבולון אורלב: האמת שלכתחילה זה היה צריך להיות שכל שעות ההוראה זה לתלמיד, וכל התפקידים שהמורים ממלאים, יקבלו על זה גמולים, אלא שלצערי הממונה על השכר - הממונים על השכר לדורותיהם - היה להם יותר קל לפתור את הבעיות של ממלאי תפקידים במערכת החינוך: קחו שעות, זה כבר בתוככם שם - ככה זה בדרך כלל.

זבולון אורלב: אני תמיד הייתי חסיד שיהיו גמולים ולא שעות.

זבולון אורלב: לכן אני אומר, צריכים לשבת - והכל רק בהידברות - אני בעד לשבת עם ארגוני המורים, שלפי דעתי מגלים אחריות מאד רצינית כלפי מערכת החינוך וכלפי תלמידים, ומתוך אחריות, יחד עם השלטון המקומי, לשבת ולראות איך בתוך כל הצמצומים האלה - שהם נכפו, אנחנו לא מעונינים בהם, אבל שקורים - ניתן יהיה שהפגיעה בתלמידים באופן ישיר תהיה פגיעה מינימלית.

זבולון אורלב: לנסות ולראות איך ניתן להתארגן באופן שונה, בהקצאת השעות, בחלוקת התפקידים וכדומה, כדי שהפגיעה בתלמיד תהיה מינימלית.

זבולון אורלב: רשות הדיבור למר זאב בוים.

זאב בוים: אני פונה לשרת החינוך - כיושב ראש הקואליציה, הדרישה שאת דורשת ממני עכשיו, אני לא יכול לעשות אותה.

זאב בוים: אז אני רק אגיד משפט ואני לא אעשה את כל הדיבורים.

זאב בוים: אני אומר את זה בגלוי, יש אנשים שאומרים אחרת ועושים אחרת, אז אני רוצה שפי וליבי יהיו שווים.

זאב בוים: יש גם בהחלט נטיות לב - דיבר מר זבולון אורלב על נטיות הלב - ואני באתי לכאן, אחרת יכולתי לא להיכנס לכאן.

זאב בוים: נכנסתי בגלל נטיית ליבי, בגלל הרקע, וזה רקע כפול - שמענו פה את השלטון המקומי.

זאב בוים: יש לי פה מכתב מכפר הנוער קדמה, שאני יושב ראש מועצת המנהלים שלו.

זאב בוים: יש פה קיצוצים בסדרי גודל של 17-18% בשעות, בתוך המערכת, עם פירוט מדויק.

זאב בוים: אני לא רוצה לחזור על דברים, כל הדברים שנאמרו כאן הם דברים טובים.

זאב בוים: החשוב ביותר זה העניין הזה - אני אגיד את זה ככה: דיברנו על קיצוץ אחיד מול קיצוץ דיפרנציאלי, שהיה יותר ראוי ונכון לעשות - אני לא מדבר עכשיו בתוך המשרד, שמר זבולון אורלב אמר וזה נכון - אבל קודם כל בממשלה.

זאב בוים: דרך אגב, בישיבת שרינו הראשונה שדנו בעניין הזה, אני העליתי את העניין - יש לי את הנייר הצהוב הזה, שהוא צהוב גם בגלל ששמרתי אותו.

זאב בוים: אמרתי לשר ולראש הממשלה: עדיף קיצוץ דיפרנציאלי, ותסתכלו מה קרה - הייתה כוונה לקצץ גם במשטרה, ובמשטרה בסוף לא קיצצו, והוסיפו עוד דברים שהיה ראוי להוסיף אותם.

זאב בוים: פה הייתה התייחסות לבעיה המיוחדת הזאת.

זאב בוים: ומה ההבדל?

זאב בוים: ההבדל הוא שבמשטרה מרגישים במיידי מה המשמעות של קיצוץ ומה כשלא מקצצים, או כשמוסיפים.

זאב בוים: זה במיידי, כי את זה יש מרגישים ביומיום.

זאב בוים: חינוך זה מין טבע כזה, שאולי לא בהתחלה - מר שמואל אבואב יכול לעשות את הסיכום ולאורך שנים - פתאום יום אחד קמים בבוקר ורואים נזק מצטבר של תהליך, כי אנחנו מתעסקים בעניין שבמהותו הוא תהליך, ולא כל בוקר אנחנו יודעים בדיוק ומרגישים את הדופק והמשמעות של ההחלטות האלה.

זאב בוים: זאת בדיוק סיבה שצריך להקים גוף כזה שיטפל בזה - אנחנו כל הזמן נתקלים בזה, כל פעם מזדעקים - הדברים כבר נאמרו.

זאב בוים: כל מה שאמרתי עכשיו זה הכל דיבורים, אבל באתי להגיד לא יותר מזה.

זאב בוים: באופן אישי ננסה להשפיע באמצעות לחץ שיתפתח פה - זה לגבי עכשיו, אבל לגבי העתיד זה להתארגן באמת במסגרת הזאת שאמרו - השלטון המקומי, ארגוני המורים, שדולה חזקה של חברי הכנסת שישנה פה - זו צריכה להיות עוצמה ציבורית שתרתיע בעתיד - ועוד יהיו לנו בעתיד מה לעשות - כדי שבחינוך לא רק שלא ייגעו, אלא יראו בזה משהו שאפשר וראוי להוסיף עליו.

לימור לבנת: רק בהערת ביניים - הקיצוץ שאנחנו ביצענו בפעולות המשרד הוא קיצוץ דיפרנציאלי - אני רוצה שיהיה ברור כאן - לא ביצענו קיצוץ פלאט, עשינו קיצוץ דיפרנציאלי, בדיוק מאותו טעם שאתם הדגשתם קודם - זה לא עושה את זה יותר נעים או יותר קל, אבל זה מה שעשינו.

ענת מאור: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר - לפי דעתי יש על דבר אחד הסכמה, שפשוט הורסים לנו את החינוך.

ענת מאור: למה הורסים?

ענת מאור: כי בסך הכל הממשלה הזו קיבלה מערכת חינוך די מפוארת - לא הייתי מושלמת, לא הייתי אומרת שהכל היה תקין, אבל יש מה להרוס - הרי יש מערכות שאין הרבה מה להרוס, כי הם לא היו תקינות מראש.

ענת מאור: בסך הכל, בכל השוואה בינלאומית, עם כל הבעייתיות, עם הבעיה במתמטיקה - נבנה פה משהו.

ענת מאור: להרוס אפשר בקלי קלות.

ענת מאור: אני חושבת שאם היה מגיע מישהו מכוכב אחר והיה שומע פה את הדיון, פשוט היה רואה תיאטרון אבסורד.

ענת מאור: ההרס הזה הוא לא גזירת שמיים.

ענת מאור: ההתייחסות כאילו שזו גזירת שמיים ואנחנו רק איגוד מקצועי - אדוני היושב ראש, אנחנו ועדה פוליטית בכנסת ישראל.

ענת מאור: אני יודעת שאנחנו ועדת חינוך, אבל אני רוצה לומר שההרס הוא הרס פוליטי, ואי אפשר שהדברים האלה לא יישמעו - לא כי אנחנו באופוזיציה, כי הממשלה הזאת הכניסה לטרוף מערכות כאילו - וזה אני יודע ששנוי במחלוקת - שכל הדירדור נגזר.

ענת מאור: אז אני אומרת שהרס הביטחון לא נגזר והרס הכלכלה לא נגזר והרס החינוך לא נגזר.

ענת מאור: תאמרו: אז מה את מציעה?

ענת מאור: אני רוצה להזכיר שהוגשה לממשלה תכנית כלכלית חלופית לחלוטין - ואני אומרת את זה, כי זה דיון פוליטי, זה לא דיון על שעה זו או אחרת - כי אפשר וצריך היה לקחת מהעשירים - זה לא שנוי במחלוקת פוליטית, אבל הממשלה לא מבצעת את זה - דרך אגב, זו לא הממשלה היחידה - ולא מטילים מיסוי על הבורסה ולא מטילים מיסוי על ההון.

ענת מאור: אני רוצה לומר שחוק שכולם - הממשלה דרך אגב התנגדה לו, לחוק הלפרט ממשלת ישראל הנוכחית התנגדה, ובסוף הוא עבר ולא מקצצים בו.

ענת מאור: לכן מה יש להקים קואליציות?

ענת מאור: עם כל הכבוד, עוד הערב חברי הקואליציה, גם מהליכוד, גם מהמפד"ל, גם מהעבודה, שיצביעו נגד התקציב הנוכחי ויפגעו בחוקים שהם מלכתחילה התנגדו להם כממשלה - והתקציב ייראה אחרת.

ענת מאור: אני לא מוכנה להיות מטריה לממשלה.

ענת מאור: עכשיו אני רוצה לומר עוד דבר, אדוני היושב ראש - המצב הזה שכל שר מגיע לוועדות - פעם זה שרת החינוך, ובוועדת העבודה והרווחה זה שר העבודה והרווחה, בוועדת הבריאות זה שר הבריאות - והופכים אותנו ללוביסטים נגד שר האוצר - זה ממש הרס הדמוקרטיה במדינה.

ענת מאור: עם כל הכבוד, ממשלת ישראל היא המגישה היום את התקציב.

זבולון אורלב: האם את נוזפת בי שאני שוקל להצביע נגד התקציב?

ענת מאור: ההפך.

ענת מאור: סליחה אדוני היושב ראש, המצב הזה ששרים באים בדמעות תנין ומגייסים אותנו נגד שר האוצר - הממשלה מגישה את התקציב - אילו רוב בין השרים היה מצביע נגד התקציב הוא לא היה עובר.

ענת מאור: אני אומרת ברור כחברה בוועדת החינוך - אני אומרת גם לגבי משרד החינוך - אני לא מוכנה לקבל את הכדור שכל שר תוקף את האוצר בלבד - זה לא האוצר הביא את התקציב, זה הממשלה.

ענת מאור: אני רוצה להדגיש שהרס החינוך נעשה על ידי ממשלת ישראל, לרבות כל השרים בתוכה.

ענת מאור: הפנייה שלנו צריכה להיות לממשלת ישראל כולה, כולל שרת החינוך.

ענת מאור: אני אומרת שיפסיקו את ההרס הכולל: הרס הביטחון, הרס הכלכלה, ודאי את הרס החינוך.

ענת מאור: יש אחריות לכל השרים שיושבים בממשלה להרס הזה של החינוך.

ענת מאור: אחרי הדבר הכללי, שהוא בעיני מאד חשוב, אני חושבת שעכשיו אנחנו גם עושים הרס הדמוקרטיה, כשמאפשרים לכל שר בנפרד להופיע כאילו שהוא מגן על תקציב משרדו, ומישהו אחר מטיל - זה הרס גם של הדמוקרטיה.

ענת מאור: אחרי תיאטרון האבסורד הזה, שבעיני הוא אבי החטא - יש לי שתי הצעות: אחת, מי שיתמוך היום בתקציב - וזה לא חכמה, כי אני באופוזיציה, אבל אתם 90 חברי כנסת בקואליציה - נותן ידו להרס החינוך במדינה.

ענת מאור: הפנייה של הוועדה היום, בשעה הזו, צריכה להיות לכל חברי הקואליציה, לא לאשר את התקציב, להחזיר אותו, ויש חלופות.

ענת מאור: אמרתי יש חלופות - הוגשה תכנית אלטרנטיבית לממשלה של 17 מיליארד ש"ח

דוד עמר: חשבתי שבוועדת החינוך אין פוליטיקה, ועוד ברמה כזו.

ענת מאור: תסלח לי, הרי זה אבסורד.

ענת מאור: ועדת החינוך היא ועדה שתיתן גיבוי להרס החינוך?

ענת מאור: הקולות שלנו נגד התקציב מובטחים.

ענת מאור: הערה אחרונה, כי אני רוצה להדגיש שכל מה שאמרתי עד עכשיו זה העיקר.

ענת מאור: לכן אני אומרת לך, ולמר שמואל אבואב ולאחרים, אין מה להתגייס יום אחרי, את ההרס עושים עכשיו, ועשו כבר קודם.

ענת מאור: ההרס הזה נעשה על ידי כל הממשלה, לרבות שרת החינוך ולרבות כולם.

ענת מאור: המאבקים הם חשובים, אבל העיקר זה ההצבעה.

ענת מאור: לגבי ההצעה עצמה - אני מצטרפת לדעתך - אם בסוף ייגזר - ואני אומרת את ה"אם" הזה בדחילו ורחימו - שכל מי ששופך את הכסף הזה, האחריות היא קולקטיבית ולא רק של שר האוצר, אז אני בדעתך.

ענת מאור: גם הטלפון שלי, כמו של כולם, היה מפוצץ היום.

ענת מאור: הנושא של מב"ר - הרי אנחנו מדברים על לקדם את ההזדמנות השניה, בסוף פוגעים במב"ר.

ענת מאור: גבירתי המנכ"לית, אני הבנתי שהגיע אליך מכתב היום מהחינוך ההתיישבותי, ששם פגעו בקיצוץ ב2- שעות ולא רק באחת.

ענת מאור: אז ודאי שאני מבינה שזה איזה שהוא פרי טעות - אז אני בשיטתך, אבל אני חוזרת, זה ה'בית'.

ענת מאור: ה'אלף' זה למנוע היום את העברת התקציב ולא להטיל את זה רק על מישהו אחר - זה הממשלה וחברי הכנסת שהיום יצביעו על כך.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: פרופסור יאיר קארו, מכללת אורנים.

יאיר קארו: אני רוצה להביא את הדברים מנקודת ראות אחרת, ואני מוטרד מכך שהדיון יהיה רק בהשלכות של הפיטורים, וכל מי שניהל פעם תקציב יודע שכאשר מחליטים לקצץ בתקציב, אז אם לא עושים את זה ב'אלף', זה יעבור ל'בית'.

יאיר קארו: משרד החינוך הגדיר מטרות - בגיל הרך הגדיר מטרות, בבית הספר התיכון, הגברת הבגרויות, נגישות להשכלה גבוהה, מעורבות חברתית.

יאיר קארו: חלק מהדבר הוא קשור לפיטורי מורים, אבל החלק האחר, והוא התוצאה, שבעוד שההגדרות נכונות, יש קושי בגיוס משאבים.

יאיר קארו: אני חושש שבעוד שתהיה התכתשות גדולה מסביב לעניין פיטורי מורים, בסופו של דבר הקיצוץ יתגלגל למקום אחר, והיעדים האמיתיים של המשרד ייפגעו.

יאיר קארו: אנחנו צריכים לדבר נגד קיצוצים - זה עניין עקרוני, ולא חשוב איפה ישימו לנו את השמיכה, זה פעם יהיה במקום אחד וזה פעם יהיה במקום אחר.

יאיר קארו: 3 שנים של קיצוצים - אני רוצה להגיד לגברת ענת מאור - לצערי הקיצוצים התחילו עוד לפני הממשלה הזו, וגדולים וכואבים שבהם נחתו על המכללות עוד לפני הממשלה הזו, בתנאים שהיה פחות לוחץ להיכנס בהכשרת המורים.

דוד עמר: אני הופעתי בסיעת מרץ וכולם אמרו: דוד עמר, אתה צודק.

דוד עמר: דוד, אתה מותק, אתה צודק, אבל הייתה הכרעה סיעתית.

ענת מאור: זה לא נכון.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך דבר אחד, אני מוכן להעיד לפניך רק דבר אחד, אני נוכחתי כמה וכמה פעמים בוועדה שחברי הכנסת של מרץ לא תמיד תמכו בעמדתו של שר החינוך ממרץ, זה אני צריך לומר לשבחם - לא בעניין חינוך התיישבותי ולא בעוד כמה דברים אחרים.

יאיר קארו: כבוד היושב ראש, לא התכוונתי להעיר לאף אחד מחברי הכנסת, קטונתי.

יאיר קארו: אני מוטרד מאד שבלהט הטיפול בנושא המורים, המטרות המרכזיות של משרד החינוך תישכחנה, או לא תהיינה מגובות כספית, וזה מקרין אחורה, זה מקרין על כל כיוון עבודת המערכת.

יאיר קארו: רוצים תזוזה בבגרויות קדימה - יש לזה מחיר.

יאיר קארו: יש תהליכים שצריך לבצע.

יאיר קארו: לא יהיה את הכסף - זה לא שלא נתקדם קדימה, הדברים זזים אחורה, זה דברים טבעיים.

יאיר קארו: אין כסף לגנים - חינוך בגנים יורד - לכן קודם כל לעשות "ברקס" פעם אחת על כל נושא הקיצוצים בחינוך.

יאיר קארו: 3-4 שנים אנחנו מתעסקים עם זה, זה צריך להיפסק כבר הדבר הזה.

יאיר קארו: דבר שני, מר צחי לנגר ביקש שאני אבוא לומר משהו על המתרחש עכשיו במכללות לחינוך, שהן בדרך כלל שק החבטות של הקיצוצים.

יאיר קארו: ההשפעה של הקיצוץ הזה, עם כל מה שקורה איתו בתקשורת, עם הודעות מנהלי המחוזות - הרסנית.

יאיר קארו: זו הפעם הראשונה שאומרים לסטודנטים בשנה ד', מחזור ד', סטאז'רים שעובדים בשטח, 3,200 בשנתון הזה: חברים, את סטאז'רים, בשנה הבאה "נשאתכם הרוח".

יאיר קארו: זה מחלחל כלפי מטה, יש בפירוש שיתוף פעולה עם המשרד בהרמת סף הקבלה לשנתון א', זה עולה לנו במאמצים קשים, אני מקווה שגם חלק מחבריי, שמעט חושש מזה, נרתם לזה, אבל יש לזה משמעות גדולה - אנחנו עשינו מאמץ עליון עכשיו להרים את סף הכניסה למכללות, כי רוצים מורים יותר טובים והכשרה יותר טובה,

לימור לבנת: ולא כל ראשי המכללות אוהבים את זה.

יאיר קארו: לא כולם, אז הם יאהבו את זה בהמשך.

יאיר קארו: אבל כאשר אתה משדר שהמאמץ הזה מלווה בסגירת מקומות עבודה, אתה אומר מראש - אתה חוזר אחורה 3-4 שנים, שאלה שאותם אנחנו רוצים להביא לא יבואו, ואלה שיבואו זה אלה שאנחנו לא רוצים, משום שהם באים מתוך חוסר אלטרנטיבה.

יאיר קארו: אני ממש מבקש את תמיכת הוועדה להפסיק את הקיצוצים בחינוך, צריך להחליף דיסקט באוצר, לא במשרד החינוך עכשיו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מר גד דיעי, ממלא מקום מנכ"ל הסתדרות המורים.

גד דיעי: היום ישנה הרגשה קשה מאד, אווירה בחדרי מורים עכורה מאד.

גד דיעי: יום יום מגיעים המורים ואחד מבשר לרעהו: קיבלתי הודעה שאני מתעתד לפיטורים.

גד דיעי: והשימוע מהיום למחר.

גד דיעי: ואין הבדל אם זה יסודי, חטיבות ביניים ובעלויות.

גד דיעי: כאשר יודע המורה שהמגמה הזאת נסגרת, אולי מבחינה נפשית הוא מתכונן להפסקת העבודה, או לדרך אחרת, אבל מורים אחרים, כמו במתמטיקה, בספרות, בתנ"ך, מקבלים מכתב פיטורין, זה מדהים.

גד דיעי: וכאשר אתה בר ומברר איך יכול להיות דבר כזה, הפיקוח אומר: אינני יודע, לא מתואם איתי.

גד דיעי: כשאתה מדבר עם מנהל המחוז, הוא אומר: לקחתי קריטריון של ותק מסוים.

גד דיעי: ואם כך, נבטל את אלה וניקח את האחרים - מין משחק של המורים על המורים, אבל אף אחד לא יודע איך ישנות המשפחות האלה.

גד דיעי: אותם 300-500 מורים אלה, גם אם הם יחזרו כולם, עוגמת הנפש הזאת לא תעזוב אותנו.

גד דיעי: זוכר ידידי זבולון אורלב, יושב ראש ועדת חינוך, בשנת 1983-1984, אלפי מורים - ישבנו בלילות אחד-אחד להודיע להם על הבשורה הזאת.

גד דיעי: מורים בחוות חקלאיות - כל החוות החקלאיות במחוז מסוים - הודעות פיטורין למורים.

גד דיעי: השאירו מנהל ומורה אחד.

גד דיעי: הכיצד?

גד דיעי: אם אתה אומר שמבטלים את החוות החקלאיות, אני מבין - סגרת חוות חקלאיות, אבל להשאיר אותן בלי מורים, זה אומר דרשני.

גד דיעי: המורים למוסיקה - הרי המורים האלה, אחרי שיפטרו אותם, הרי בוודאי בשנה הבאה יחפשו מורים אלה.

גד דיעי: המורים של שנה ראשונה - אולי אנחנו מדברים על זה בשוויון נפש, זה הרגל של מורים שנה ראשונה, ואני חושב אולי אשמתנו, האיגודים המקצועיים, שאנחנו עברנו על זה עד עכשיו.

ענת מאור: דרך אגב, אפשר לדעת כמה מהמפוטרים זה נשים וכמה גברים?

זבולון אורלב: לפחות 80% נשים.

גד דיעי: לפחות - ורק להגיד לך, יש מורות רבות מפרנסות יחידות.

גד דיעי: במסגרת תפקידי כיושב האגף המקצועי, אני תמיד מסייר במכללות ונותן כעין שיחות לבוגרים, כהכנה לעבודה.

גד דיעי: עד לפני חודשיים המשכתי כרגיל, מאז שהתחילה כל הבעיה הזאת, אני ממש מתבייש להגיע, מה יש לי להגיד להם?

גד דיעי: אני מספר להם הרצאה שלמה איך נקלטים בעבודה, מהם הזכויות שלהם, זכויות אם לילד, זכויות הסבתא - ופתאום אינני יודע אם בכלל הוא יקבל עבודה.

גד דיעי: לפני כמה שנים לא קיבלו אחד המורים לעבודה, התחיל לעבוד מילוי מקום, נמשך מילוי מקום וכל שנה ממלא מקום, ולבסוף הוא אומר לי: תעשה לי טובה, תן לי המלצה.

גד דיעי: נתתי לו המלצה, היום הוא מנהל בנק, הוא מסתכל עלי והוא צוחק.

גד דיעי: הזמנתי לבית שלי דלתות נגרות ואני רואה מישהו מוכר.

גד דיעי: מה אתה עושה?

גד דיעי: מנהל בית ספר.

גד דיעי: הוא אומר לי: אני עזבתי, מה יש לי לעבוד שם.

גד דיעי: אם יש לך כמה מורים, הוא אומר, תביא לי אותם, יעבדו אצלי.

גד דיעי: גבירתי שרת החינוך, הגזירה הזאת של תקן 20 תלמיד יהיה 21 או 22 זו גזירה שתפגע קשות מאד דווקא בשכבות החלשות, דווקא בישובים הקטנים, במושבים, בעיירות פיתוח, ששם אין בתי ספר אזוריים.

גד דיעי: משרד החינוך עושה הכל לקיים מסגרת חינוכית שם, והיום אם יש לו 7 כיתות, היו 3 תקנים.

גד דיעי: תודה רבה לכם.

עפרה דונסקי: אני רוצה לומר שכל הדיון כאן מזכיר לי את הסיפור עם העז - אנחנו מדברים איזה הצלחה תהיה אם אנחנו נצליח למנוע - אבל אנחנו בעצם מדברים על קיצוץ מתמשך.

עפרה דונסקי: שרת החינוך, כל הקטע של להתייצב איתך ומאחוריך, מימינך ומשמאלך - שנת תקציב מתפרשת על פני שתי שנות לימודים, ואז כשהקיצוץ הוא קיצוץ על הנייר, הוא עדיין לא מתבצע בתוך בתי הספר.

עפרה דונסקי: עכשיו אנחנו בעצם הגענו לרגע של אמת.

עפרה דונסקי: אנחנו מגיעים לקטע של שנת הלימודים החדשה, ומדברים בכלל על הקיצוץ, מה שאת תצליחי לעשות היום - ואני מאחלת לך עם כל הלב, עם כל השותפים שיושבים כאן - אבל עדיין אני לא רואה את כל חברי ועדת החינוך של הכנסת יושבים פה היום ונלחמים בעניין הזה, וכל אחד מחויב למשמעת קואליציונית.

עפרה דונסקי: אני מאד מאד מקווה, אבל אני חושבת שגם אם תצליחי, עדיין כל הנתונים שנתן מר שמואל אבואב וכל הנתונים שהוא בקי במספרים ובנתונים בצורה מרשימה - אנחנו מדברים על פגיעה מתמשכת, אנחנו מדברים על פגיעה בנושאים, אנחנו מדברים על ערכים, על משאב אנושי, ואני מודיעה לך שהחלשים - אני לא צריכה להגיד לך, כולנו יודעים - החלשים שוב ייפגעו, כי החזקים ישלימו.

עפרה דונסקי: הנושאים שבעצם מתייחסים אליהם אלה נושאים שנקראים "שמנת", או "קצפת", או "דובדבן" - אנחנו מדברים על מוסיקה - אז אני מודיעה לך שיהיו מקומות שלא תהיה בעיה, אז הם ילכו לחינוך מוסיקלי פרטי.

עפרה דונסקי: אנחנו קיבלנו מכתב מחבורה של מורות לריתמוסיקה בגני הילדים, שנדהמו מהעניין איך לוקחים וגודעים את העניין הזה - ואני מבינה אתכם, אם מנסים לעשות את זה דיפרנציאלי, אז מתחילים לחשוב: מתמטיקה, אנגלית או מוסיקה.

עפרה דונסקי: עכשיו אנחנו שוב הולכים ופוגעים בחלשים.

עפרה דונסקי: לגבי הסטאז'רים, אתה דיברת על 3,000 סטאז'רים שקיבלו עבודה וקיבלו מכתב פיטורין - אנחנו מדברים על הסטאז'רים של שנה הבאה.

עפרה דונסקי: היום הם לא יקבלו תעודה אם הם לא עשו סטאז', ולא תהיה להם אפשרות לעשות סטאז', והם בעצם השאירו את ההכשרה שלהם חצי עשוייה, כי אם ברפואה מישהו גומר רפואה וצריך לקבל את התעודה שלו עם סטאז', מדינת ישראל מתקצבת את הנושא של הסטאז', והסטאז'רים מקבלים שיבוץ בבתי חולים לעשות את הסטאז' שלהם.

עפרה דונסקי: מורים עובדים על בסיס מקום פנוי.

עפרה דונסקי: מכיוון שלא יהיה בסיס של מקום פנוי, כל אלה שהיום יושבים פה, מר צחי לנגר והחברים שלו שפוטרו, הם כבר במצב טוב, הם עשו את הסטאז', אז לפחות הם סגרו איזה שהוא מעגל.

עפרה דונסקי: החברה החדשים שעומדים לסיים עכשיו, גם את זה לא יעשו.

עפרה דונסקי: לכן אני חושבת שהנושא של היום - אני שוב מאחרת המון הצלחה - אבל זה לא פתרון הבעיה.

לימור לבנת: את צודקת במאה אחוז.

לימור לבנת: לצערי אני מסכימה לכל מילה שלך.

אבי קמינסקי: אני רוצה להתחבר לדברים של מר שמואל אבואב בנושא של קריאה לכל מעגלי החינוך, ואני חושב שאנחנו, כאיגוד מנהלי מחלקות לחינוך, מתחברים לעניין הזה, אנחנו שותפים לכל הנושא של איזה שהוא פורום למען החינוך - נקרא לזה ככה, לא נגד שום דבר, אלא למען החינוך.

אבי קמינסקי: הדבר הנוסף שאני רוצה להדגיש, שבנקודת המוצא, הפערים שהמשרד מעמיד לטובת העשייה החינוכית לבין הרצון של התושב כתושב, במילא הפערים הולכים וגדלים.

אבי קמינסקי: עם הקיצוץ של היום ועם הקיצוצים של השנים האחרונות, הפערים והרצונות של ההורים לקבלת חינוך איכותי וטוב יותר, הולכים וגדלים.

אבי קמינסקי: אם פעם היה בשלטון המקומי את הכמה גרושים האלה לעזור ולתת ולסייע בנשמה היתרה של בתי הספר, בתחומים של פרויקטים ועשייה חינוכית, היום כל הכסף הזה, או כל השקלים האלה לא נמצאים יותר בקופה של הרשות המקומית, זאת אומרת שזה קיצוץ כפול, או קיצוץ גם במשמעות של הדברים הנוספים שבמערכת החינוך, ואת זה אסור לנו לשכוח.

מוטי סמט: אני רוצה להעיר שתי הערות, גבירתי השרה, ידידי זבולון אורלב.

מוטי סמט: בדיוק בשנה שעברה, ב20- במאי, בעוד שעה, עמדתי מול 820 מורים שעומדים לצאת לשנת שבתון.

מוטי סמט: הדרכתי, הסברתי זכויות וחובות.

מוטי סמט: שאלתי כמפקח ארצי על ההשתלמויות כמה אנשים אמורים להיות בכנס בשבוע הבא?

מוטי סמט: ירד ב160-.

מוטי סמט: מה קרה?

מוטי סמט: חוששים לצאת.

מוטי סמט: אני מנסה לחשוב איך אנחנו יכולים עדיין לעודד אנשים כדי לצמצם את הבעיה.

מוטי סמט: לא יתכן, מ820- ל160-?

מוטי סמט: אנשים שחסכו 6 שנים, אנחנו רוצים לעודד אותם ללמוד, הדרכנו - חוששים לצאת.

מוטי סמט: אינני יודע אם אני אגיע ל820-, אני אגיע ל400-, וזאת הערכה.

מוטי סמט: נרשמו כ160- בלבד, וזה אומר דרשני.

מוטי סמט: דבר שני, שרת החינוך פתחה ואמרה דבר שאני חוזר עליו, ואני מצטער שאני חוזר פעם עשירית - צריכה לצאת פעם אחת ולתמיד החלטה, מר זבולון אורלב - באותה תקופה שאתה היית מנכ"ל המשרד, אני מזכיר את אותה שנה שכמעט שילשנו את מספר הפורשים.

מוטי סמט: כמספר מסיימי המכללות, כך צריך להיות מספר הפורשים, והפרישה צריכה להיות פרישה בכבוד - אני לא אומר רק מרצון, אני אומר גם בכבוד.

מוטי סמט: יש את הפרישה התקנית הקבועה - אני לא רוצה לתאר לכם מה שקורה בוועדות, האווירה היא קשה - אנחנו יכולים היום לעודד מאות אנשים, כפי שעשינו

זבולון אורלב: בגלל מצב האבטלה זה עוד סיבה שאנשים חוששים לפרוש.

מוטי סמט: נכון, אבל אני רוצה לומר לך, נציגי האוצר ונציגי נציבות שירות המדינה, ברגע שאנחנו באופן חד פעמי נוציא כמספר מסיימי המכללות, כך מספר היוצאים לפרישה, ולא 1,000, אלא חד פעמי כ5,000- איש, אנחנו נרענן את המערכת.

2396: אני רציתי רק לומר מילה אחת, למרות שנאמר שגם הקיצוץ ייעשה ברגישות, ואנחנו נעשה קיצוץ איפה שצריך ולא איפה שאפשר, אותו דבר יהיה גם באותם פיטורים שבסוף ייגזרו עלינו.

2396: אנחנו לא נפטר את מי שאפשר, אלא את מי שצריך, ובשיתוף עם ארגוני המורים ועם כולם, אנחנו נעשה את זה בשיא הרגישות ובשיא הפוקוס.

2396: לגבי מה שאתה אמרת - אני לא יודע כמה יבואו לכנס מחר, אבל הפרסומים קצת היו מוטעים לגבי מספר הפורשים והחוזרים - הפער הוא בסך הכל 1,000 - זה גם בעיה, אבל הפער הוא 1,000 ולא 3,000.

2396: יכול להיות שלכנס יבואו מעט, אבל יצאו יותר.

דוד עמר: חברים, בואו לא נשפוך את המים עם התינוק - אנחנו נמשיך לדבר על הרס המערכת, ונייצר לעצמנו תדמית, שאחר כך גם אם נקבל את המשאבים כדי לתקן את המערכת, לא נוכל.

דוד עמר: מר יוסי וסרמן העלה את הנושאים האלה, וגם דיבר שיכול להיות אם היינו מתארגנים יותר והיינו נלחמים יותר אז היינו מצליחים יותר - עם כל הצניעות והענווה של שרת החינוך, אני חושב שצריך להוריד את הכובע בפני השרה על ההחלטה הנחושה שלה - אולי אתה לא יודע, אני רק אגיד לך, אני מנעתי את ההתפטרות שלה.

דוד עמר: אני אומר את זה בנוכחותה, כי ראיתי שהמאבק שלה הוא מאבק צודק, ולי לא צריך להגיד מה זה חינוך.

דוד עמר: אני בא ממשפחה של 7 ילדים ואני יודע מה המשמעות של חינוך.

דוד עמר: מה שאתה חשבת, שאם היינו מתאספים יותר, היינו מתאספים קודם - מר זבולון אורלב יודע שזימנו אותו והוא בא בחפץ לב לכנסים, עם מסיבות עיתונאים, ועשינו את כל מה שצריך.

דוד עמר: אני אומר לך את זה בהכרתי את שני השרים, גם שר האוצר וגם שרת החינוך.

דוד עמר: רק גברת לימור לבנת יכלה להשיג את מה שהשגנו עד היום למערכת החינוך.

דוד עמר: אני חושב שנתנו גיבוי - אולי אתה לא יודע, קרה שישבנו עד 4 בבוקר שלושתנו, שרת החינוך, שר האוצר ודוד עמר ומר דני ועקנין, והסטודנט היקר שלי, אריאל שרון, נתן כתף לגברת לימור לבנת, למר דוד עמר ולכל החברים.

דוד עמר: הוא נתן כתף, והחינוך יקר לו.

דוד עמר: ואם יש מה שכואב לי אישית, זה הנושא שלכם.

דוד עמר: אני אסכם, אדוני היושב ראש, אני חושב שהדבר החשוב שיצא מהישיבה של היום זה שנקים את הצוות הזה שיטפל בצורה שוטפת בנושא החינוך במדינת ישראל.

דוד עמר: יתכן ונצטרך גם לתכנן כמה סטודנטים ילכו ללמוד חינוך, כמה המערכת יכולה לקלוט, ולא כמו שקורה אצל עורכי דין - יאללה, הולכים.

דוד עמר: עוד עורכי דין ועוד.

דוד עמר: אתה יודע מה קורה היום?

דוד עמר: באים לתושב, אומרים: תגיד שנפלת ונתבע את העירייה.

דוד עמר: אל תיתן כלום.

דוד עמר: יצא משהו - טוב, לא יצא - גם טוב.

דוד עמר: אז יכול להיות שבנושאים האלו - ואני אומר לך את זה, מר יוסי וסרמן, כיושב ראש ארגון מקצועי, ולמר רן ארז - יחד עם השלטון המקומי לבחון אם זאת העוגה, איך מחלקים אותה.

דוד עמר: אני אתמול נתתי לך דוגמה, השכר זה בערך 18-19 מיליארד שקל - אם מוותרים על אחוז אחד, זה 180-190 מיליון שקל, וחלק גדול מהקיצוץ הזה אפשר היה לא לעשות את זה.

דוד עמר: ואומר לך את זה מישהו שהיה פעם פועל נמל והיה יושב ראש ועד נמל.

דוד עמר: כאשר יש מצוקה, כולם נותנים כתף.

דוד עמר: אני רוצה להקים את המסגרת הזו שתהיה על בסיס מוצק, ואני אומר לך, מר יוסי וסרמן, אם מורה מרוויח 6,000 שקל נטו לחודש

רן ארז: איזה מורה?

דוד עמר: יש, אני משלם משכורות.

דוד עמר: אם המורה הזה הולך עם פחות 50 שקל הביתה, לא יקרה שום אסון, אבל אם אני משאיר 1,000 מורים עובדים - ואני יודע מה המשמעות של מחוסר עבודה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חברים, אין לנו ברירה, אנחנו מוכרחים לסיים.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את זה ב4- דברים שדיברנו כאן:

זבולון אורלב: אנחנו שוב חוזרים ומביעים דאגה עמוקה מהמשך הקיצוץ התקציבי בחינוך, בסך כשלושת רבעי מיליארד שקל, כולל הפיתוח, הגורם נזק חינוכי, לימודי וערכי בלתי הפיך, והפוגע בתשתית החשובה ביותר של מדינת ישראל, האוצר האנושי.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת לממשלה לייחד ולקיים דיון מיוחד במעמד מערכת החינוך, כדי לחזקה, לטפחה, לפתחה, לעודדה ולתקצב אותה בהתאם.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את דיווח שרת החינוך באשר לקיצוצי התקציב במשרד החינוך ומשמעויותיהם באשר לפיטורי מורים, צעירים בעיקר, והפחתת שעות הוראה לתלמידים.

זבולון אורלב: עד כה טרם פוטרו מורים קבועים.

זבולון אורלב: הוועדה תמתין לסיום ההידברות שבין שרת החינוך לשר האוצר, ולאחר שתקבל דיווח באשר לתוצאות ולמשמעויות הקיצוצים, תקיים דיוני היערכות לשנת הלימודים תשס"ג.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת לשר האוצר להיענות בחיוב לפניית שרת החינוך באשר להקצאת שעות ההוראה לגידול טבעי כבעבר, והמשך הקצאות שעות הוראה ליום חינוך ארוך כבעבר.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת לשרת החינוך, להסתדרות המורים, לארגון המורים, לארגון ההורים הארצי, למרכז שלטון מקומי, למוסדות האקדמיים להכשרת מורים, לכל ארגוני החינוך הציבוריים, להתארגן ולהקים מסגרת קבע כדי לפעול ביחד ולהבטיח את מעמד החינוך בסדר העדיפות הראוי של מדינת ישראל.