ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 456, 2002-05-20 09:15

זבולון אורלב: בוקר טוב לכם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה.

זבולון אורלב: ברוכים הבאים כל האורחים.

זבולון אורלב: מר משה גפני הגיש וקיבל אישור לדיון מהיר בעניין שמירה בבית הספר נתיבות משה בקדימה, אנא ממך, הצג את העניין.

משה גפני: בוקר טוב, אני מודה לך על המהירות שבה אתה מקיים את הדיון הזה, בהתאם לתקנון של קיום דיון מהיר.

משה גפני: הנושא שעליו אני ביקשתי את הדיון המהיר זה לא על בית הספר, כיוון שעל בית הספר אפשר לקיים דיון לא מהיר - צריך לקיים אולי דיון עקרוני, מתי המועצה המקומית, או מתי ראש מועצה מסכים שיהיה בית ספר, מתי הוא לא מסכים שיהיה בית ספר - אני מדבר על דבר מאד מוגדר, מדובר על ישוב שנמצא ברמת סיכון לא נמוכה וקיים שם בית ספר עם למעלה מ230- תלמידים ותלמידות, כאשר באגף הבנות מדובר על 214 תלמידות נדמה לי, נכון לפעם האחרונה שאני ביקשתי את רשימת התלמידים - וגם העברתי אותה - והמועצה המקומית מתעלמת מהעובדה שהיא צריכה להעמיד אבטחה - שומר - בבית הספר.

משה גפני: המועצה המקומית וראש המועצה מתעלמים מהעובדה הזאת שעל פי כל דין הם צריכים להעמיד שומר בבית הספר, על מנת שלא יקרה שם, חלילה, אסון ומישהו יואשם בכך שאין שמירה.

משה גפני: אלא שהוא ממשיך הלאה ואומר: "לגבי בית הספר הנ"ל, ידוע לך היטב כי המועצה מתנגדת להפעלתו בישוב, והוא ממשיך לפעול למורת רוחה של המועצה".

משה גפני: זאת אומרת, אם האחריות היא לא בידיו, אז מה אכפת לו?

משה גפני: לא שאלתי אותו אם הוא מסכים או לא מסכים, שאלתי אותו רק לגבי האבטחה.

זבולון אורלב: שמע, אל תדקדק, גם אתה לפעמים עונה על דברים שלא נשאלת.

משה גפני: אבל אני חבר כנסת ויש לי חסינות.

משה גפני: לראשי מועצות עוד אין חסינות.

יהודית נאות: חסינות זה בפני דיבה - הוא לא אמר דברים שהם לא אמת.

יהודית נאות: הוא מסתתר אחרי "אמת דיברתי".

משה גפני: לא חשוב - אנחנו לא דנים על בית הספר, דנים על האבטחה.

משה גפני: זה הנושא היחיד.

משה גפני: אז אני מציע באמת שנתעלם מהתלמידים והתלמידות ונגיד שלא צריך אבטחה, בגלל שאין תלמידים ותלמידות.

משה גפני: פניתי לניצב משנה זאב ולדינגר שנמצא איתנו כאן, וביקשתי ממנו לדעת האם המועצה אחראית או לא אחראית לאבטחה בבית הספר.

משה גפני: מי אחראי?

משה גפני: בסופו של דבר עוד יכול להיות איזה קצין משטרה, או איזה ראש מועצה שפתאום לא יהיה אכפת להם מאחריות על תלמידי בית ספר ויזרקו אחד על השני את האחריות.

משה גפני: אז הוא כותב לי מאד ברור ומאד נחרץ - אני רוצה להגיד לכם שהלוואי וכל משרדי הממשלה היו כותבים ככה: "חבר הכנסת גפני, כנסת ישראל.

משה גפני: הנדון: " וכו', "1.

משה גפני: בנושא שמירה במוסדות חינוך, להלן הבהרות: א.

משה גפני: משטרת ישראל נותנת אבטחה היקפית המבוססת על סיורי ניידות מוסדות חינוך.

משה גפני: ב.

משה גפני: בהתאם להערכת מצב ...

משה גפני: בכל מחוז, כל מוסד חינוך מעל 100 תלמידים הנושא סמל מוסד מוכר, זכאי לשומר אחד.

משה גפני: " זאת אומרת, הנחיות משטרת ישראל זה שבכל מוסד שיש בו סמל מוסד מוכר, מעל 100 תלמידים, זכאי לשומר אחד.

משה גפני: "ג.

משה גפני: השומר ממומן 63% על ידי מדינת ישראל ו37%- על ידי הרשות המקומית".

משה גפני: אומר ניצב משנה ולדינגר שאיך מממנים את השומר?

משה גפני: מאד ברור - 63% על ידי מדינת ישראל ו37%- על ידי הרשות המקומית.

משה גפני: "ד.

משה גפני: התקציב מועבר רק דרך הרשות המקומית".

משה גפני: זאת אומרת, אם יבוא מנהל בית הספר בקדימה ויגיד למשטרה: אתם יודעים מה, התייאשתי מהמועצה, אבל תנו לי את האחוזים שלכם - אין אפשרות כזאת.

משה גפני: זאת אומרת, מי שאחראי על האבטחה בבית הספר - לא משנה דעתו, תהא אשר תהא, מדובר על חיי אדם וחיי תלמידים, ומישהו ישא באחריות על העניין הזה, המסמך הזה אומר שראש הרשות המקומית, או הרשות המקומית - במקרה הזה זה ראש הרשות - אחראי על אם חס וחלילה קורה פיגוע באיזה שהוא מקום, או כל אירוע אחר, ואין שומר שם, כאשר המשטרה מודיעה שהיא מעבירה את חלקה, שזה 63% לרשות המקומית, הרשות המקומית צריכה להשלים את חלקה, והתקציב מועבר אך ורק דרך הרשות המקומית.

משה גפני: אני חושב שאין מה להוסיף יותר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ראש הרשות המקומית, בבקשה.

עזרא לוי: קודם כל אני מצטער שהדיון מצטמצם רק לנושא השמירה, אבל אני רוצה לומר ככה - אני מאד מכבד את מר משה גפני, ואני מאד מצטער שהוא פועל בקדימה בניגוד מפורש לסיכום שהיה לי אתו בלשכתו בבני ברק.

עזרא לוי: כשנתבקשתי על ידו להיפגש, מפאת כבודו כחבר כנסת וכרב בישראל, באתי לבני ברק ולא ביקשתי, הוא היה מוכן לבוא לקדימה.

עזרא לוי: במפורש סוכם שלא יקום בית ספר בתחום המועצה המקומית קדימה שלא בהסכמת המועצה, ובטח לא במקום הזה שהוא פועל היום - מועצת הפועלים והנוער העובד - השאלה הזו הועלתה על ידי מר משה גפני, אמרתי: לא יקום ולא יהיה, אמר לי: אני מבטיח לך שלא.

עזרא לוי: וראו זה פלא, כשהייתי מעבר לביקורת הדרכונים, אחרי פתיחת שנת הלימודים, מרים לי הסגן שלי טלפון ואומר: פתחו בית ספר.

זבולון אורלב: מתי נפתח בית הספר?

עזרא לוי: הוא פועל עכשיו שנה שלישית, כשלמען האמת, אני הצעתי למר משה גפני - אני אמרתי לו: הייתה לכם מלחמה בצרעה, למה לכם לבוא לקדימה, תל מונד, או יישובים מהסוג הזה, שיש בהם אוכלוסייה חילונית מובהקת ברובה?

עזרא לוי: אנשים שבאו מרעננה ומכל מיני מקומות לישוב שחיים בו בצוותא חילונים ודתיים יחד, תמנעו מלחמות, יש אזור תעשייה משותף - בואו לאזור התעשייה.

עזרא לוי: והם עשו אכן ניסיון, בנו שם והכל, מתברר שהם לא לקחו בחשבון שפועלת מסגריה למטה ולא אישרו להם, לצערי.

עזרא לוי: אני חושב ששם אולי הייתה פחות בעיה, כי הוא בתחום המועצה האזורית לב השרון.

יהודית נאות: זה כבר לא עניינך.

עזרא לוי: מר גפני, אני הצעתי לך, אין ויכוח בינינו, בגלל המצוקה שאמרת לי שאתה מצוי בה.

עזרא לוי: האישור של בית הספר התקבל ממשרד החינוך בדיעבד, כמעט בסוף השנה, והנימוק היה שלא ניתן באמצע שנת לימודים לפזר את התלמידים לבתי ספר בנתניה, ומה עוד שהבעלות, קרי רשת החינוך העצמאית, או מוסדות "נתיבות משה", השקיעו בתיקון ליקויי בטיחות.

עזרא לוי: דבר נוסף - אנחנו היינו אצל המנהלת הכללית של משרד החינוך, גברת רונית תירוש, בנובמבר.

עזרא לוי: יש פה סיכום - "במידה ורוב התלמידים יהיו מן הישוב קדימה, בית הספר יהיה בתחומי המועצה.

עזרא לוי: במידה ורוב התלמידים מנתניה, אזי נפעל למסגרת בתחום העירייה בנתניה".

עזרא לוי: רבותיי, בבית הספר הזה - בשני בתי הספר, זה שניים: בנים לחוד ובנות לחוד.

עזרא לוי: בהתחלה התחיל בית ספר אחד, אחר כך פתחו בית ספר שני, 207 תלמידים - מקדימה יש 45 תלמידים, כ30- מהם הוצאו מבית ספר "אור תורה", ממלכתי דתי, בתחרות לא הוגנת, בפעילות מבית לבית, כשמבטיחים להם הסעה מתוך הישוב, ארוחת צהרים חמה, לימודים עד 4.

עזרא לוי: שאר התלמידים מגיעים מנתניה ומהאזור - מנתניה 63, מתל מונד 22, מעזריאל 7, פורת 9, צורן 11, 9 מבת חפר, 6 מכפר יונה, 4 מכפר יעבץ, 2 מבורגתה, 2 מינוב, 4 משער אפרים, 2 מבית יהושע, 1 מגאולים, 7 מאבן יהודה, 9 מפרדסיה.

עזרא לוי: סך הכל 207 תלמידים בשני בתי הספר.

משה גפני: תעשה הפרדה בין בנים ובנות.

עזרא לוי: נכון להיום, לפי נתונים מעודכנים שיש בידי: בנות 109, בנים 81.

עזרא לוי: אני רוצה לומר, תראו, ההשלכות על החינוך הממלכתי דתי בקדימה הן נוראיות.

עזרא לוי: אנחנו עומדים במצב שחלק מהכיתות היום בתת תקן, כי התקן היה 20 תלמידים, הוציאו משם מכיתה 2-3 תלמידים, נשארנו עם 17-18 תלמידים, אנחנו לא מתוקצבים, אין שעות לתלמידים שלנו.

עזרא לוי: ואני אומר, ריבונו של עולם, הרי הכנסת מקבלת חוקים ומצפה שהרשויות יממנו אותם, כמו חוק ליווי נכים וכיוצא בזה, ואותו דבר בשמירה.

עזרא לוי: בא מר משה גפני ואומר: לכאורה הרשות, מישהו מקים אצלה בית ספר, מכירה בו, לא מכירה בו, לא חשוב מאיפה באים התלמידים, והמועצה צריכה לממן אותו.

עזרא לוי: ואני אומר, הוויכוח פה הוא מעבר לשומר כזה או אחר, הוויכוח הוא על עצם קיומו של בית הספר בישוב שחי במשך שנים בהרמוניה, במערכת יחסים טובה, כשרוב האוכלוסייה שלו חילונית מובהקת.

עזרא לוי: רבותיי, תרשו לי לסיים בציטוט אחד אחרי שהוקם בית הספר

משה גפני: אולי לא הקדשת מספיק לממלכתי דתי בגלל שהרוב חילונים?

משה גפני: אולי בגללך הממלכתי דתי נפל?

עזרא לוי: סליחה, הממלכתי דתי, אני רוצה להגיד לך, השקענו ועושים, וצר לי שאתם עושים תחרות עד כדי כך שהוא היום במצב של סגירה.

משה גפני: אף אחד לא עושה תחרות, אל תגיד סתם.

משה גפני: אתה רוצה לדבר אל ליבו של יושב ראש הוועדה.

עזרא לוי: רבותיי, בדצמבר 2000 - יש לי פה את המוסף של "הארץ", הם עשו תחקיר על בית הספר הזה, תחת הכותרת - זה כמה עמודים, אני אצטט רק את הסוף: "המופע החרדי נודד קדימה.

עזרא לוי: אחרי המלחמה שהייתה בצרעה והבג"צ והכל, מצאו להם את הישוב.

עזרא לוי: .." בעוונותיי הרבים אני עצרתי.

עזרא לוי: יש פה נציגים של העמותה של התושבים, שלא אני הזמנתי אותם לדיון הזה.

עזרא לוי: אני עצרתי בגופי את מלחמת היהודים ביהודים, כי אני לא רוצה - מר זבולון אורלב, אתה מכיר את ההיסטוריה של קדימה טוב מאד.

זבולון אורלב: משפט אחרון, הבנו את העיקרון.

עזרא לוי: חצי משפט: "מעמותת ... ו"נתיבות משה" סיכמו ביחד להקים בית ספר חדש בקדימה.

עזרא לוי: "

משה גפני: הערה אחת, אנחנו לא מאמינים לעיתון שיצא היום, הוא מקריא מעיתון מלפני 3 שנים.

עזרא לוי: "שיתאים לבעלי תשובה מכל האזור".

עזרא לוי: ואני רוצה לומר: רבותיי, האם במדינת ישראל יקימו 2 בתי ספר, אחד מליגה א' של מוסדות בית יעקב בנתניה, והשני לחוזרים בתשובה מהאזור, לא חשוב שיקום בקדימה.

עזרא לוי: תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: משרד החינוך, שתי דקות.

אברהם צדקה: האם אנחנו מדברים על העיקרון של הקמת בתי ספר, או על אבטחת בתי ספר?

משה גפני: על האבטחה.

זבולון אורלב: פה מדברים מה שרוצים.

זבולון אורלב: הנושא שביקש עליו מר משה גפני דיון מהיר זה נושא אבטחה.

עזרא לוי: תרשה לי עוד דבר, אני רוצה לומר שבתחילת שנת הלימודים באף אחד מבתי הספר לא הגיעו ל100- תלמידים.

עזרא לוי: מספר הבנות עלה היות ובאמצע השנה העבירו תלמידות מפורת.

משה גפני: מאיפה אתה יודע את כל הפרטים האלה?

עזרא לוי: סליחה, יש לי פה מכתב ממנהל מחלקת החינוך.

משה גפני: מאיפה אתה יודע את כל הפרטים?

משה גפני: הרי אתה לא נכנס לבית הספר.

משה גפני: אתה יודע שאין שם משרד הבריאות.

עזרא לוי: סליחה, תאמין לי מר משה גפני שאני יודע.

עזרא לוי: הנה מכתב ממחלקת החינוך, בבקשה, שמעבירים תלמידות באמצע שנת לימודים, בניגוד לחוק.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: כולם עוברים על החוק, רק אתה שומר עליו.

יהודית נאות: אם אין בכלל אישור מכבי אש.

משה גפני: אין אישור מכבי אש.

יהודית נאות: אז איך אתה, יושב ראש ועדת הפנים, מסכים לעבירה כזאת על החוק?

משה גפני: נכון, ממש לא יאומן.

משה גפני: פשוט לא יאומן.

משה גפני: ואם אני אראה לך שיש אישור מכבי אש והוא משקר?

יהודית נאות: את זה אני רוצה לראות.

משה גפני: יהיה מעניין, בגלל שמשרד החינוך לא ייתן אישור אם אין אישור מכבי אש.

יהודית נאות: בזה אני לא בטוחה.

יהודית נאות: אני יכולה להוכיח לך.

יהודית נאות: אנחנו נבדוק.

משה גפני: תבדקי.

יהודית נאות: נבדוק בוועדה המקומית.

אברהם צדקה: אני אעשה את זה מאד בקצרה - באשר למשרד החינוך, על פי רישומנו, יש בקדימה שני מוסדות חינוך: בית יעקב נתיבות משה - בנות, סמל מוסד 416172 בתפוסה של 109 תלמידות.

אברהם צדקה: אם ירצה היושב ראש, אני אפרט מכיתות א-ו כמה תלמידות יש בכל כיתה, על מנת שנקבל את הסך הכל של 109.

אברהם צדקה: אם יושב הראש ירצה, אני אמציא לכם את הנייר.

אברהם צדקה: בנים - זה נקרא בית יעקב נתיבות משה, הפעם בנים - גם כן יש לי פה את סמל המוסד,

זבולון אורלב: מה סמל המוסד?

אברהם צדקה: מספר סמל המוסד - 4110090.

זבולון אורלב: כמה תלמידים?

יהודית נאות: סך הכל זה 190.

יהודית נאות: לא 200, לא 207.

אברהם צדקה: אבל 2 בתי הספר האלה הם בשני תאי שטח שונים, זאת אומרת, זה לא במקשה אחת, זה לא בתא שטח אחד.

אברהם צדקה: מבחינתי זה שני בתי ספר.

זבולון אורלב: מה עמדתכם בסוגייה הזו?

אברהם צדקה: כשאנחנו מעבירים מידי שנה בשנה לרמ"ח אבטחה במשטרת ישראל ברמת המטה את כלל מוסדות החינוך מעל 100 תלמידים, אמנם היו גם בתי הספר האלה.

זבולון אורלב: כלומר, גם בעת שהעברתם היו מעל 100 תלמידים?

אברהם צדקה: זה דיווח מ6.3-, אז אני לא יודע אם ב1.9- - אני עוד לא נכנסתי עד כדי כך - באמת היו 109.

אברהם צדקה: יכול להיות שהתחילו את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: אבל אתה אומר שהעברת את רשימת המוסדות.

אברהם צדקה: אין לנו ויכוח שבית הספר הזה הוא בר אבטחה.

יהודית נאות: אחד מהם - הבנות.

אברהם צדקה: הבנות.

אברהם צדקה: ה81- הם לא ברי אבטחה, לצערנו - ואני אומר את זה בכאב.

זבולון אורלב: כלומר, אין מחלוקת על כך שאתם באיזה שהוא שלב העברתם למשטרה את בית הספר.

אברהם צדקה: כן, גם רמ"ח אבטחה אומר.

אברהם צדקה: הייתי מקצה את השומר לא מחר, אלא אתמול, אם העניין הזה היה נסגר.

אברהם צדקה: אני יודע מידע אישי שהמשטרה לא יודעת להעביר תקציבים שלא באמצעות גזברי מועצות מקומיות ורשויות.

יהודית נאות: שיעבירו דרך נתניה.

אברהם צדקה: אם היו יודעים להעביר, אז אולי אפשר היה לעשות משהו.

אברהם צדקה: אני יודע שהם לא יודעים להעביר, למעט דרך צינור הזרמה גזברי.

זבולון אורלב: האם אתם פניתם לרשות המקומית?

זבולון אורלב: היה לכם איזה מגע?

זבולון אורלב: קשר?

זבולון אורלב: העניין הובא לטיפולך?

אברהם צדקה: העניין הובא לטיפולי בכמה צורות.

יהודית נאות: אבל בבית הספר הריאלי בחיפה מעבירים לריאלי את דמי השמירה, לבעלות.

אברהם צדקה: לא, מעבירים לגזבר העירייה.

יהודית נאות: השומר של הריאלי?

אברהם צדקה: חיובי.

אברהם צדקה: כל בתי הספר, ובמקרה המנהל לשעבר, היום דובר צה"ל, ניסה להוביל - זה לא עבד, אבל זה עובד נהדר, גבירתי, באמצעות הגזברות.

זבולון אורלב: יש לי שאלה, מה טיפלתם?

זבולון אורלב: העניין הובא לידיעתכם?

זבולון אורלב: מה עשיתם?

אברהם צדקה: שאלו אותי מה הנתונים, אמרתי: זה הנתונים.

אברהם צדקה: אם הרשות תספוג את ה36%-, בכל צורה שאני לא נכנס, בין הבעלות לבין הרשות, אזי ניתן להציב שומר מאתמול, לא ממחר.

אברהם צדקה: והעניין הזה לא נסגר עד הרגע הזה.

נצ"מ זאב ולדינגר: אנחנו עובדים על פי תבחינים קבועים, וברגע שיש בית ספר שעומד באמות המידה, מבחינתי הוא מקבל את ההקצאה.

נצ"מ זאב ולדינגר: הדרך היחידה שאני מכיר לתשלום, ושהפיקוח מבוצע גם עלי, היא רק באמצעות המשרד לביטחון פנים, קרי מרכז שלטון מקומי, שמעביר את זה לרשויות המקומיות.

זבולון אורלב: השיטה היא שהרשות המקומית דורשת ואתם דוחפים, או על פי רשימה שמשרד החינוך מעביר, אוטומטית אתם מעבירים?

נצ"מ זאב ולדינגר: כשאנחנו מקבלים את הרשימה בתחילת השנה, יש גידול טבעי שהוא אוטומטי, כי ישנו איזה סטטוס שהוא נכון להיום - כל בית ספר שעומד ברשימה, מקבל.

נצ"מ זאב ולדינגר: אין בעיה של גידול טבעי - אם אני מקבל שמתווסף מחר בית ספר.

זבולון אורלב: שאלתי האם הרשות המקומית מקבלת כל חודש את ה64%- עבור השומר בנתיבות משה?

נצ"מ זאב ולדינגר: לא, היא לא מקבלת, כי לא הגיעה אלי דרישה לכך.

משה גפני: זאת השאלה, האם צריך דרישה?

זבולון אורלב: כלומר, בנוסף לרשימה שמעביר המשרד, צריכה גם רשות מקומית להעביר.

נצ"מ זאב ולדינגר: יש תהליך שהוא בא מהשטח, שהוא בא בין הרשות המקומית לבין המשטרה המקומית, שהם מגישים דרישה אלינו.

משה גפני: זאת אומרת שאם הרשות לא תבקש, היא לא תקבל.

אברהם צדקה: נניח שלראש רשות ישנם 30 תקנים.

אברהם צדקה: המשטרה מודיעה לראש הרשות: יש לך 30 תקנים.

אברהם צדקה: התשלום מתבצע על פי דיווחים בפועל.

אברהם צדקה: במקרה הזה, מה שאני למד, שאם יש שם נניח 12 תקנים - סתם שלפתי מהמותן - מבחינת ראש הרשות: תודה, יש לי 11 תקנים, ואז על פי דוחות ביצוע משטרה מזרימה.

אברהם צדקה: זה לא אוטומטי.

יהושע קרני: אני רוצה לראות את העניין בהיבט של אבטחת ילדי ישראל.

יהושע קרני: מעבר למחלוקת אם צריך בית ספר חרדי או לא צריך, אם זה מתאים לקדימה או מתאים לנתניה.

יהושע קרני: אלה ילדי ישראל, וקבעו על פי כל חוק וכל דין, שמ100- תלמידים יש מאבטח.

יהושע קרני: לא ברור לי על סמך איזה החלטה שרירותית כזאת או אחרת מחליט מישהו למנוע שמירה מילדי ישראל.

יהושע קרני: במקרה אלה ילדים שהם לא בדיוק, מבחינת תפיסת עולם פוליטית של המועצה הזאת.

יהושע קרני: אז מה?

יהושע קרני: אז הם לא ילדים?

יהושע קרני: לא צריך לתת להם אבטחה?

יהודית נאות: גם לבית הספר הדמוקרטי שמעתי אותך פה מבקש אבטחה.

יהושע קרני: לכן אני אומר, אי אפשר לעשות הפליה בשום פנים ואופן.

יהושע קרני: דיברנו על בתי ספר של ילדים ערבים, דיברנו שגם לערבים מגיעה אבטחה - אמות המידה צריכות להיות ברורות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ארגון ההורים הארצי.

אתי בנימין: אני רוצה להתייחס לשני דברים - עמדתנו היא שילד הוא ילד באשר הוא, וזה לא חשוב אם הוא חילוני, אם הוא דתי, אם הוא ערבי - ילד הוא ילד.

אתי בנימין: אם על פי אמות המידה שנקבעו על ידי משטרת ישראל מגיעה לו אבטחה, אז צריך לתת לו אבטחה.

יהודית נאות: מדוע מטילים על ראש המועצה אחריות אישית אם חלילה יקרה משהו - בפיגוע, אבל לא מטילים על ההורים ועל הבעלות את האחריות למבנה הלא תקין ולסיכונם של המורים בישראל?

אתי בנימין: לפי מה שאני שומעת כאן, בית הספר הזה נפתח שלא בידיעת ראש המועצה - הוא לא ידע - הודיעו לו פתאום כשהוא היה מעבר לגבול: אדוני, א', ב', ג', ד'.

אתי בנימין: זה לא יתכן - כך לא פותחים בית ספר.

אתי בנימין: לא פותחים ואחר כך מבקשים רשיון - זה לא מקובל עלינו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מנהל בית הספר בבקשה.

יוסף קנפלמכר: שמי יוסף קנפלמכר, אני מנהל בית הספר של הבנים, שאין לו את ה100- תלמידים - את המספרים אנחנו יודעים ואין לנו ויכוח עליהם.

יוסף קנפלמכר: אני רוצה בשתי מילים להתייחס לכל הדברים שדיברו עליהם פה.

יוסף קנפלמכר: נכון, לכן אני לא אתייחס באמת לזה שראש המועצה עושה מאמצים לעצור את המלחמה - שזה באמת נכון וזה חשוב מאד - למרות שלאחרונה נפתח אתר אינטרנט שכולו הסתה נגד בית הספר, מטעם החברה האלה, הנחמדים.

יוסף קנפלמכר: אבל שוב, יש זכות לגיטימית לכל אחד לפתוח איזה אתר שהוא רוצה באיזה תחום.

יוסף קנפלמכר: רק לשם המחשה - את האישור של השנה הזאת קיבלנו לפני 3 חודשים, בגלל אותם תיקונים, שתיקנו אותם במשך הזמן, כי זה עניין של המון תקציבים שאין לנו אותם.

יוסף קנפלמכר: שיפוצי קיץ אנחנו לא מקבלים מהמועצה, לכן עשינו את הדברים האלה מתרומות, מעזרה של הקרן והחינוך העצמאי - התיקונים תוקנו, כל ליקויי הבטיחות.

משה גפני: יש אישור של כיבוי אש?

יוסף קנפלמכר: כיבוי אש יש, הג"א יש, הכל מסודר.

יהודית נאות: יש היתר בניה מהוועדה המקומית?

יוסף קנפלמכר: אפשר לבדוק, הדבר הזה ניתן הרי לבדיקה.

יהודית נאות: יש היתר?

משה גפני: משרד החינוך לא היה נותן בלי זה.

יהודית נאות: זה לא קשור למשרד החינוך, זה לא שייך להיתר.

יהודית נאות: זו אחת הטענות שלי - הוא נותן מספר מוסד בלי היתרים.

יוסף קנפלמכר: יש היתר.

יוסף קנפלמכר: ראש המועצה הביע את דעתו על בית הספר בצורה חד משמעית, הביע את התנגדותו, ואני לא חושב שהוא היה חותם על שום מסמך להציב שום קרוואן, אם היה חסר את המסמך הכי קטן.

יוסף קנפלמכר: הוא קיבל את כל המסמכים.

זבולון אורלב: לא לא.

יוסף קנפלמכר: זה מאד מאד חשוב.

זבולון אורלב: ממי?

יוסף קנפלמכר: ממר אריה מור, ממונה ביטחון ארצי של משרד החינוך, שהוא כותב במילים המפורשות האלה - מכתב מ9.5- - הוא אומר ככה: "על פי הנחיות הביטחון, האגף לביטחון, בטיחות ושעת חירום מטעם המחוז אחראים באופן מלא על כל בתי הספר במחוז ובכלל זה בתי ספר מהחינוך המוכר שאינו רשמי.

יוסף קנפלמכר: אין אפשרות כמחוז רשות התנערו ממוסדות אלה, לפחות לא בהיבטים הביטחוניים.

יוסף קנפלמכר: " זאת אומרת שאנחנו אין לנו שום שיתוף פעולה עם הקב"ט הביטחוני - זאת אומרת, אין ימי הג"א בבית ספר, אין תיק ביטחון מנוהל, והקב"ט אמר לי בלשון הזו, שההנחיות שהוא קיבל ממחלקת החינוך ומראש המועצה, לא להתייחס לבית הספר הזה גם בהיבטים הביטחוניים.

זבולון אורלב: התמונה ברורה.

זבולון אורלב: מר אפי הושעיה בבקשה.

אפי אושעיה: אדוני היושב, אני מבקש ברשותך לפנות למר משה גפני.

אפי אושעיה: לדעתי מלכתחילה הייתה טעות להביא את הנושא הזה לוועדת החינוך של הכנסת, דווקא בשל היותך יושב ראש ועדת הפנים.

אפי אושעיה: הרי לך אין עניין, כיושב ראש ועדת הפנים, לפגוע במעמדם של ראשי הרשויות, בסמכותם ובמעמדם גם בקהילה שלהם וגם מול המערכת המרכזית.

אפי אושעיה: מצד שני, יש הסכמה כוללת - אני חושב גם של ראש המועצה - שילד הוא ילד ובוודאי כל ילד זכאי לאבטחה

משה גפני: אם הוא אומר את זה, אני מוריד את זה מיד מסדר היום.

אפי אושעיה: רק רגע מר משה גפני.

אפי אושעיה: אם נקיים פה הצבעה, ברור לך שההצבעה לא תהיה לשביעות רצונך, ומצד שני, אתה מטיל עלינו אחריות כבדה, כי חלילה מחר יקרה שם משהו וחברי הכנסת החליטו שלא תהיה שם אבטחה.

אפי אושעיה: לכן אני אומר לך, הסמכות של ראש המועצה, מעמדו - אני מכיר את התהליך, אני יודע מה קרה שם, אני ליוויתי את העניין הזה, אני הייתי שותף בידיעה להסכם שעשיתם - אני מכיר את כל הסיפור באופן אישי.

אפי אושעיה: אני יודע באיזה תנאים הילדים לומדים, אני מכיר את המבנה היטב.

אפי אושעיה: אני מציע לך לא לקיים הצבעה על העניין הזה.

יהודית נאות: הנושא של הבעלות - אני אומרת לך, מר משה גפני, זאת פתיחה של מלחמה.

יהודית נאות: זה פשוט להכניס בכוח הזרוע לתושבי קדימה עז שהם לא חפצים בה.

יהודית נאות: ובדיוק באותו קו שאמר מר אפי הושעיה, אתה לא יכול לכפות על אנשים בית ספר, שרוב הלומדים בו הם בכלל תושבי נתניה.

יהודית נאות: תתכבד בבקשה ראש עיריית נתניה ותלמד את ילדיה - ילד זה ילד - בכותלי עירה ולא בכותלי קדימה.

יהודית נאות: זה שמצאתם שם איזה משהו שאפשר לשפץ ולשים שם ילדים - ילד הוא ילד, אדרבא, שזה יהיה מוסד ראוי.

יהודית נאות: רוב התלמידים הם מנתניה, אז תעבירו את זה במחילה, ותגהצו את הכסף דרך עיריית נתניה.

יהודית נאות: הילדים הם לא מקדימה, אין שום סיבה להעביר את זה דרך המועצה.

משה גפני: תלמידים מותר להביא מקדימה?

משה גפני: שיביאו גם שומר.

משה גפני: עיריית נתניה יכולה להעסיק שומר בקדימה?

יהודית נאות: אלא אם כן ההורים ישלמו אגרת תלמידי חוץ למועצת קדימה.

משה גפני: אבל את נגד אגרת תלמידי חוץ.

יהודית נאות: לא, שההורים ישלמו.

משה גפני: את נגד אגרת תלמידי חוץ.

יהודית נאות: אני לא נגד אגרת תלמידי חוץ, אני נגד החוק שלך, שהרשות המקומית תשלם את אגרת תלמידי חוץ - אל תבלבל.

משה גפני: אני ממש מתבלבל, אבל לא חשוב.

יהודית נאות: אתה לא מתבלבל, אתה מיתמם.

יהודית נאות: אני בעד אגרת תלמידי חוץ.

משה גפני: את בעד?

משה גפני: אז למה היית נגד בשבוע שעבר?

יהודית נאות: אני נגד שהרשות המקומית - אתה מחייב את הרשויות לשלם את האגרה.

יהודית נאות: כשהילדים רוצים לשלם בבית ספר מיוחד - שישלמו ההורים, כמו תלמידי הריאלי.

משה גפני: את יודעת שקשה לי להבין את העמדה שלך כשאת מדברת על חרדים.

משה גפני: כך אני מבין אותך, רק כשאת מדברת על חרדים אני לא מבין.

יהודית נאות: אני מדברת על תלמידי הריאלי אותו דבר.

משה גפני: את בעד אגרת תלמידי חוץ, או נגד?

יהודית נאות: אני בעד שההורים ישלמו אגרת תלמידי חוץ.

משה גפני: אם מתלמידי קדימה 70 תלמידים יעברו לנתניה, הוא ישלם עליהם אגרת תלמידי חוץ או לא?

יהודית נאות: אני בעד שההורים ישלמו אגרת תלמידי חוץ, כדי שלא יהיה לך אי בהירות בעניין.

משה גפני: את נגד.

משה גפני: שבוע ככה, שבוע ככה.

משה גפני: איפה שיש חרדים, היא נגד.

יהודית נאות: אני אומרת לך שאני בעד שהורים ישלמו אגרת תלמידי חוץ ולא הרשויות.

רפי דותן: שמי רפי דותן, אני מעמותה של אזרחים ששמה לה למטרה לשמור על רווחתה ולקדם את קדימה, וגם לשמור על אופייה.

רפי דותן: אני חושב שהשאלה באמת היא לא שמירה, כי שומר יש בבית הספר - אני לא יודע מי מממן אותו, אבל שומר יש בבית הספר, כך שהשאלה היא לא השמירה, אלא מכיסו

זבולון אורלב: סליחה רגע - האם יש שומר בבית הספר?

משה גפני: מפעם לפעם שמים על חשבונם.

רפי דותן: אז שמירה קיימת והשאלה היא לא השמירה.

רפי דותן: הורים והנהלה שאכפת להם מהתלמידים - ואנחנו מאד מצדדים בזה, כי אנחנו לא רוצים שיהיה שום ילד ללא שמירה - ההורים האלה וההנהלה דואגים שיהיה שומר.

רפי דותן: אני אב לילד בגן שיש בו 70 ילדים, אשכול גנים שיש בו 70 ילדים, אני משלם 190 שקל בחודש לשמירה, ו45- תלמידים בקדימה, הם לא משלמים - ויש מאות תלמידים כאלה והורים בקדימה, שמשלמים את הסכומים האלה, כי לא המועצה יכולה לשלם ומשרד החינוך גם הוא לא משלם.

רפי דותן: אנחנו לא מתנגדים - אני חוזר ואומר - אנחנו לא מתנגדים לשמירה.

זבולון אורלב: אומרים לך משרד החינוך והמשטרה שעל פי אמות המידה, הואיל ובבית הספר יש 109 ילדים, המדינה מעבירה לרשות המקומית 64%.

רפי דותן: אדרבא, אנחנו לא מתנגדים לשום הסדר.

אפי אושעיה: מר רפי דותן, אתה רק תיתקל - אני מציע לך לא להיכנס לוויכוח השני, שהוא לא רלוונטי לנושא הזה.

רפי דותן: אנחנו נדרשים לשלם.

אפי אושעיה: העניין העקרוני שלך הוא רק מפריע פה, הוא לא רלוונטי לעניין.

אפי אושעיה: אל תיכנס לזה.

זבולון אורלב: מר אפי הושעיה, מה אתה מציע?

רפי דותן: סליחה, אני לא סיימתי את הדברים שלי.

אפי אושעיה: אתה לא חייב לסיים, כי אתה רק תקלקל.

זבולון אורלב: אתה יכול לסיים - משפט אחד בבקשה.

זבולון אורלב: מה אתה מציע?

רפי דותן: אני מציע שיימצא הסדר, אבל אני לא חושב שזה צריך לבוא מכיסי, אלא מכיסם של האנשים ששלחו את זה - אם זה מישובים אחרים, שיבוא מהישובים האחרים.

רפי דותן: משרד החינוך רוצה לממן את השמירה הזאת ב100%- מכיסו?

רפי דותן: בסדר.

רפי דותן: כמו שאני רוצה שהילד שלי יהיה מוגן, אני יכול להבין את ההורים של התלמידים בבית הספר הזה שרוצים - שיממנו את זה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: מר משה גפני בבקשה.

משה גפני: אני מתעלם מכל הדברים שנאמרו כאן - אני פשוט לא רוצה להתייחס.

משה גפני: ראש המועצה ישב אצלי במשרד, הציע לי את מה שהציע, פעלתי על פי מה שהוא הציע ובסופו של דבר מה שקרה זה שהוא לא עמד בדיבורו, אבל אני לא נכנס לעניין הזה.

משה גפני: לי יש הצעה - אם ראש המועצה מקבל את זה, אז בבקשה.

משה גפני: אם לא - בסדר, אז תצביעו נגדי, זה בסדר גמור.

משה גפני: ההצעה היא - כיוון שנמצא כאן משרד החינוך, נמצאת כאן משטרת ישראל, והם אומרים לך, מר עזרא לוי, שהם מעבירים לך 64% מתקציב האבטחה.

משה גפני: אף אחד, לא ערפאת, לא החמאס ולא הגיהאד האיסלמי ולא אף אחד אחר.

זבולון אורלב: בבקשה ממך, אני מאד לחוץ, יש לנו עוד 2 דקות - תציע את ההצעה שלך.

משה גפני: אם לא היית קוטע אותי, הייתי מסיים.

משה גפני: אף אחד לא מחכה לדין ודברים בינינו איפה יהיה בית הספר, אם הוא יהיה בנתניה או במקום אחר.

משה גפני: אני מציע כך, ברשותך אדוני היושב ראש וברשות

משה גפני: כם חברי הכנסת - ראש המועצה יבקש את הכסף הזה ממשטרת ישראל כדי לממן את האבטחה.

משה גפני: אתה טוען שה37%- של הרשות המקומית אתה אינך חייב מתקציבך, מכיוון שמספר תלמידי קדימה הוא קטן - אתה תעשה את החשבון כמה תלמידי קדימה יש, תבוא בדברים, או שהחינוך העצמאי יבוא איתך בדברים - יכול להיות שנמצא תרומות לעניין הזה, לחלק הזה, ואתה תממן רק את חלקך, בחלקם של ילדי קדימה, במספר האחוזים מתוך ה109- תלמידים, זה הכל.

משה גפני: אחר כך תנסה לסלק את בית הספר מקדימה בכל כוחך - תעביר אותו לחיפה, לנתניה, לצרעה, לאן שאתה רוצה, אבל אל תסכן את הילדים.

זבולון אורלב: תודה לך.

עזרא לוי: אני צריך לבדוק את ההצעה הזו, אני לא יכול לתת תשובה על רגל אחת.

זבולון אורלב: רבותיי, אני בעד זה שאנחנו ננסה למצוא פתרון מוסכם, לא פתרון בכוח, על יסוד ההצעות שנשמעו כאן.

זבולון אורלב: אני מציע שמר אפי הושעיה ואני נרכז את ההידברות כדי למצוא איזה שהוא פתרון בהבנה.