ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 447, 2002-05-06 12:50

יהודית נאות: אני פותחת את הישיבה שעוסקת בנושא אחד שנשאר לא סגור, והוא הנושא של תשלומי הורים - טיולים.

יהודית נאות: אני מציינת לפרוטוקול שיושב ראש ועדת החינוך איננו בישיבה, מחשש של ניגוד עניינים אפשרי ולא אפשרי, בכל אופן הוא איננו נוכח בישיבה ולכן אני התבקשתי לנהל אותה.

יהודית נאות: בפעם שעברה ביקשנו ממשרד החינוך, מהחברה להגנת הטבע, המועצה לצרכנות, הרשות להגנת הצרכן ומההורים, להתכנס גם עם השלטון המקומי ולנסות לראות אם אפשר להגיע להסכמה, כי אנחנו לא יכולים פה לזרוק מספרים, ולוועדה גם אין כלים לבדוק לעומק את העלויות.

יהודית נאות: אם זכרוני אינו מטעני, נושא הטיולים היה מורכב קודם כל מהיסעים, ובעניין הזה אנחנו הגענו למסקנה שאם ההורים לא יכולים להתחייב - חברות ההסעה יכולות לספק אוטובוסים לכל ויהיו ועדי הורים שייחשפו למחיר זה והורים שחשופים למחיר אחר, אז אנחנו הגענו למסקנה בעצם שאנחנו לא יכולים ללכת פה על מחיר מינימום, כי אנחנו יכולים להיתקל בבתי ספר שאגד כבר אין לה אוטובוסים ואז יהיה מחיר אחר, ויבואו ההורים בטענה למנהל: רגע, כתוב בחוזר שהמחיר המירבי הוא כך וכך.

יהודית נאות: יחד עם זאת, בעצם הבעיה הייתה דמי הכלכלה.

יהודית נאות: אני מזכירה לכם שהייתה שם בעיה שההורים הצביעו עליה, שעלות של ארוחת בוקר, על פניו נראתה לנו קצת יקרה מידי, נכון?

יהודית נאות: אבל מצד שני אמרנו שאותי החברות - החברה להגנת הטבע והאכסניות, אולי הם לוקחים מחיר לינה זול וארוחת בוקר יקרה, ואמרנו שעל זה אנחנו חייבים לקים דיון בנפרד.

יהודית נאות: דוקטור יאיר סמוכה, אתה ריכזת את הנושא מטעם משרד החינוך, אז תעדכן אותנו בבקשה.

יאיר סמוכה: אנחנו דיברנו גם עם ארגון אכסניות הנוער וגם עם החברה להגנת הטבע ועל דעתם אנחנו מציעים להקפיא את המחירים של שנה שעברה ולהשאיר אותם כפי שהם.

יאיר סמוכה: למעשה זה כבר שנה וחצי שאין שינוי במחירים, אז אני חושב שזה הוגן.

יאיר סמוכה: לחילופין, אפשר פשוט לוותר על הסעיף הזה.

יהודית נאות: מה זאת אומרת?

יהודית נאות: שלא יהיו טיולים?

יאיר סמוכה: לא.

יאיר סמוכה: שבשירותים שנמכרים בטיול לא יהיה סעיף כלכלה, וכל בית ספר ינהג על פי שיקול דעתו.

יהודית נאות: אתה מתכוון שהמחירים בסעיף כלכלה יהיו כאשתקד?

יאיר סמוכה: נכון.

יהודית נאות: אבל שאר הסעיפים?

יהודית נאות: שאר המרכיבים?

יאיר סמוכה: את השאר אישרנו כבר.

יהודית נאות: בסדר, אז אני צריכה לפנות לנציג ההורים.

יהודית נאות: ההצעה של דוקטור יאיר סמוכה היא שמרכיב הכלכלה יהיה או כאשתקד, ללא עלייה וללא שינויים, או לחילופין לא יהיה מרכיב כלכלה, ואז כל בית ספר ינהג כחפצו, למרות שאני לא כל כך נוטה לזה, כי אז יהיו מנהלים שישימו לנו פה 100 שקל, אז מה אנחנו הועלנו בכל העניין.

יהודית נאות: מר איתן ויינריך, מה אתה אומר על ההצעה שזה יהיה מחיר כאשתקד?

איתן ויינריך: אני חושב שגם המחיר אשתקד היה גבוה, ואני חושב שהוא צריך לעמוד על לא יותר מ50- שקל ליום לילד לכלכלה.

יהודית נאות: אבל זה פחות מזה.

איתן ויינריך: איפה זה פחות?

איתן ויינריך: ליום?

רון חן: עבור 3 ימים לוקחים 135 שקל.

יהודית נאות: והמחיר ליום?

רון חן: נחלק ל3- ימים.

רון חן: לא - זה לחלק ל6- ארוחות.

רון חן: סליחה, זה 6 ארוחות.

איתן ויינריך: סליחה, קיבלתי רשות דיבור, אז למה הוא מפריע לי?

איתן ויינריך: גם בדיון הקודם הוא הפריע לי.

יהודית נאות: הוא בחור סוער, אכפת לו.

איתן ויינריך: התשלומים שאנחנו קיבלנו, זה ארוחת בוקר 18 ש"ח, ארוחת ערב 18 ש"ח וארוחת צהרים, שהיא בערב 34 ש"ח.

איתן ויינריך: זה יוצא 70 ש"ח.

איתן ויינריך: ההצעה שלנו היא שארוחת בוקר תעלה 10-12 שקל, לא יותר, ארוחת צהרים 17-23 שקל, וארוחת ערב 10-15.

יהודית נאות: כמה אתה מסכם את המחירים המירביים שלך?

איתן ויינריך: 50 ש"ח.

איתן ויינריך: הילד שלי לא אוכל יותר מ10- שקלים, אני גם בטוח שאתה לא אוכל ארוחת בוקר ביותר מ10- שקלים.

יהודית נאות: איפה נציגי החברות הגובות?

יהודית גידלי: אני חושבת שהם לא הוזמנו.

יהודית גידלי: מר רון חן, כמה ארוחות אתה אומר?

יהודית גידלי: 6 ארוחות זה 134 ש"ח.

רון חן: זה מה שכתוב, 6 ארוחות על פני יומיים מתוך ה3- ימים.

איתן ויינריך: כשיוצאים לטיול, ביום הראשון הילד מביא עד הערב.

איתן ויינריך: כשיוצאים ליומיים או שלושה, הילד מביא ארוחת בוקר ומשהו לארוחת הצהרים, כאשר פותרים לו את הבעיה בערב.

איתן ויינריך: למחרת בבוקר יש ארוחת בוקר וגם מגשית לצהרים - זה התפריט של יומיים.

איתן ויינריך: אם זה 3 ימים, אז שוב חוזר מגשית בצהרים, ארוחת ערב וארוחת בוקר ומגיעים הביתה.

יהודית נאות: סליחה, מר יאיר סמוכה, אלה שיוצאים ל3- ימים גם מהיום הראשון מקבלים אוכל?

יאיר סמוכה: ארוחת ערב.

רון חן: אני אעשה סדר בעניין - בוקר, צהרים של היום הראשון, התלמידים מביאים מהבית.

רון חן: עד הצהרים של היום השלישי הם מקבלים.

רון חן: כלומר, יש להם: ערב, בוקר, צהרים, ערב, בוקר, צהרים - 6 ארוחות.

רון חן: 6 ארוחות ב100- שקלים כפי שמציעים - אנחנו עשינו את הבדיקה בצורה אחרת לחלוטין.

רון חן: אמרנו: לא אכסניות הנוער.

רון חן: אלה שנותנים את הקייטרינגים בכמויות עצומות של מאות מנות, ארוז, אפילו לא בהגשה, הכי זול שיש - לא ניתן להתכנס בפחות מ65-70- שקלים ל3- ארוחות ליום, כולל אחד במגשית.

רון חן: לא ניתן - אין הצעות יותר נמוכות מזה.

איתן ויינריך: יש לי, אבל אני אספר לך סיפור שקרה לי היום.

איתן ויינריך: היה לי קשר שסיפרתי לכם עם "מבושלת", הם היו אצלנו בהצגה, הראו לנו את האוכל, לארגון ההורים הארצי, ואני ביקשתי מהם: תנו לי הצעה עכשיו, לאור הבקשה שלכם, תנו לי בבקשה הצעה.

איתן ויינריך: את יודעת מה הוא אמר לי היום?

איתן ויינריך: אני אתמול במשא ומתן, כי לא ידעתי שיש היום דיון - היום בבוקר הוא אומר לי: תראה, אני לא יכול לתת הצעה כשאני מקבל מהם עבודה - מאכסניות הנוער.

איתן ויינריך: זאת אומרת, הוא לא יכול להכניס לעצמו גול עצמי, אם הוא ייתן לי הצעה שהיא תהיה יותר נמוכה.

איתן ויינריך: לנו הם נתנו יותר נמוכה, אבל כשהתברר להם שזה הולך להיות מפגש עם ארגון אכסניות הנוער, או שפה צריך להחליט על דברים כאלה, אז הם רצו אחורה.

איתן ויינריך: צלצלתי מיד לניר עציון - הם אמורים לתת לי בצהרים, בינתיים לא הגיע אלי הפקס, ולקחתי סתם מישהו באזור שלנו - קייטרינג בתפן - וזה הרבה יותר זול.

איתן ויינריך: אנשים אוכלים ארוחת צהרים ב17- שקל בכל מפעל, כשמובילים לו את זה ומגישים לו ונותנים לו.

איתן ויינריך: אז אני לא מבין מה הבעיה.

איתן ויינריך: זה המחיר.

יהודית נאות: אני הבנתי אותך גם בדיון הקודם.

יהודית נאות: הבעיה היא שמה שאתה אומר זה יכול להיות ועד אחד נמרץ באזור אחד מסוים.

יהודית נאות: אתה יכול להוזיל ומול המנהל שלך אתה מוזיל את העלויות.

יהודית נאות: אבל האם ניר עציון יכול במחיר הנמוך, גם אם תמצא את הנמוך הזה - האם הוא יכול לתת את הארוחות לכלל ילדי ישראל?

יהודית נאות: כי תיקח את המנהל שיושב במקום אחר, והוא לא השיג את ניר עציון.

יהודית נאות: אז יבואו אליו ההורים בטענה: איך אתה מעיז?

יהודית נאות: אם אנחנו נכתוב שהמחיר המומלץ הוא 50 ו100-, זה אומר שאנחנו צריכים להתחייב שלכלל ילדי ישראל היוצאים לטיול, המחיר הוא 50 ו100-, וזו השאלה - האם ועד ההורים יכול לערוב לזה או לא? אני, כוועדת חינוך, יבואו אלינו בטענות.

יהודית נאות: מנהל אומר 60 שקל, כי זה המחיר שהאכסניה גובה, 67.4 שקל כפי שכתוב כאן, ואז הוא עומד בין הפטיש והסדן - המנהל שרוצה לקחת כסף, לכיסו כאילו.

איתן ויינריך: יש לנו כמה בעיות - יש לנו בעיות שאנחנו מבקשים מהמנהלים - כשאנחנו היינו בבית הספר הכנו אוכל לבד.

איתן ויינריך: זה ירד פתאום - אנחנו לא מבינים למה זה ירד.

יהודית נאות: כי הוא אחראי על התברואה אחר כך, ועל המחלה.

יהודית נאות: משרד הבריאות גם קובע סטנדרטים ופה אתה לא יודע האם כל ההורים הם מיומנים בלארוז אוכל בתנאי החמסין.

יהודית נאות: אתה מבין?

יהודית נאות: זו הבעיה.

איתן ויינריך: כן, אבל אם זה מרוכז, בית ספרי, אז אין בעיה.

קריאה: פעם, כשאנחנו היינו תלמידים, אז גם לא היו מזגנים בכיתות.

קריאה: פעם ישנו בחוץ ולא באכסניות.

איתן ויינריך: גם לנושא הזה אני הבאתי לך ברשותך - אני אתן לך את זה - החברה מספר 3 בארץ, אחרי אגד ודן, אז הוא אומר: אנו חברת הנסיעות, מוכנים לתת 50 אוטובוסים ליום, בתנאי שתהיה הזמנה של לפחות 48 שעות לפני המועד, ובכל הארץ.

יהודית נאות: אבל זה 10% ממה שאנחנו צריכים, אנחנו צריכים 450 אוטובוסים.

יהודית נאות: תראו, אני מסכימה עם הגישה של ועד ההורים ואני לא יודעת מי מכם קרא אתמול את עיתון "הארץ" על הפרשנות של פסיקת בג"צ וכל הנושא הזה - ותדעו שזה הולך לכיוון הזה.

יהודית נאות: זה מאד יקר הטיולים.

יהודית נאות: אבל פה, בעניין הזה, אני מתייחסת אל זה עכשיו כהורה - לדעתי זה נכון שזה מאד יקר, וזה נורא שאנחנו צריכים לממן היום גם מלווים, בטיחות, אבטחה וכל הדברים האלה.

יהודית נאות: מצד שני, אנחנו יכולים לוותר על כל הנושא של הטיולים, אבל איך הילדים האלה ילמדו לאהוב את הארץ?

יהודית נאות: אני רואה בזה את הקטע החינוכי, שהוא מאד יקר לצערי - הוא יקר.

יהודית נאות: ואני לא אומרת שאנחנו צריכים ללכת באמצעות האכסניות - אני לא קובעת את המסמרות האלה, אבל אני כן רוצה שלכל ההורים יהיה את אותו מחיר לאוטובוס ולא שאם יש איזה קבוצת הורים יותר דינאמית במשא ומתן, להם יש בזול, ואחרים, שהם לא כל כך טובים בביזנס, מחיר אחר.

יהודית נאות: אותו דבר רמת האוכל - אני רוצה אוכל סביר.

יהודית נאות: אני לא רואה פה הגזמה מאד גסה במחיר ליומיים ולשלושה, כי הרי על יום אחד אין לנו ויכוח - המחיר זה המחיר.

איתן ויינריך: אבל אני הצעתי להוזיל.

איתן ויינריך: איך להוזיל?

איתן ויינריך: אני כתבתי מכתב ליושב ראש ועדת הפנים שהכניסות לאתרים ירדו מההורים.

איתן ויינריך: מדינת ישראל, יש לה אינטרס שהילדים יאהבו את הארץ, הטיול הוא חלק בלתי נפרד מתכנית הלימודים - שיתנו להם להיכנס חינם, אני לא רואה בזה פסול.

יהודית נאות: אבל תהיה ריאלי - רשות הגנים ושמורות הטבע, כל תקציבה זה מהביקורים.

יהודית נאות: היא אומרת: אתם רוצים לסגור אותי?

יהודית נאות: בבקשה, שממשלת ישראל תממן.

יהודית נאות: אז מגיעה השאלה מי יממן, משרד הפנים או משרד החינוך?

יהודית נאות: שהרי הילדים המטיילים הם תלמידי בית ספר.

יהודית נאות: משרד החינוך, עם הקיצוצים של ה200- מיליון הנוספים, מאיפה הוא ייקח לממן את רשות הגנים ושמורות הטבע?

איתן ויינריך: שאלה יפה.

איתן ויינריך: אז מאין משרד הבריאות יממן את ביטוח בריאות השן?

איתן ויינריך: מאיפה משרד הבריאות הוציא את הכסף הזה?

איתן ויינריך: עשה מאמץ, מצא את הדרך והגיע לזה.

איתן ויינריך: אני חושב שגם ועדת הפנים יכולה לעשות מאמץ.

יהודית נאות: ועדת הפנים לא יכולה.

יהודית נאות: תאמין לי, גם מר גפני לא יכול לכפות על אף אחד לממן כסף לרשות הגנים והטבע.

יהודית נאות: לא יכול, תאמין לי.

איתן ויינריך: אז שיהיה מחיר סמלי - 5 שקלים, 3 שקלים - איך זה קורה בעולם?

איתן ויינריך: אני לא מבין.

איתן ויינריך: תראי, יש דברים שכבר נעשו בשנים עברו - אני לא רוצה להגיד "פרה קדושה", אבל יש דברים שעשו בתקופות עבר, הם קיבלו איזה שהוא קיבעון והם רצים - בואו נוסיף לזה את המדד ונרוץ הלאה.

איתן ויינריך: מישהו פה צריך לעצור רגע.

איתן ויינריך: כל המשק עומד, האוטובוסים עומדים ואני עוד צריך לשלם להם כפול?

איתן ויינריך: הם מתחננים: בואו, רק תקחו אותי לטיול.

איתן ויינריך: אז אני צריך לשלם?

קריאה: זה מחיר מירבי.

קריאה: אתה יכול לקחת את זה יותר זול, אם אתה מוצא.

יהודית נאות: זה מה שאני מנסה להגיד לך, כי מה יעשה המנהל אם אני אפרסם שהמחיר המירבי לאוטובוס הוא 1,000 שקל ליום, על פי הצעתכם.

איתן ויינריך: אבל נתתי לכם את הכתובת.

יהודית נאות: אבל 50 אוטובוסים זה לא מספיק, אז ה50- הראשונים יהיה להם ב1,000- שקל, אבל ה50- הבאים יהיה להם ב1,500-.

איתן ויינריך: זאת אומרת, רק "אגד"?

יהודית נאות: לא אסרתי עליך לקחת את החברה הזאת.

יהודית נאות: אתה לא מבין, אתה ומנהל בית הספר שלך יכולים לומר לו: קח ב1,000- שקל.

יהודית נאות: אני לא אמרתי, זה מחיר מירבי.

יהודית נאות: כל מי שיוזיל, יבורך.

איתן ויינריך: אנחנו לא נותנים לו פה מינימום, אנחנו נותנים לו פה מחיר.

יהודית נאות: כתוב: עלויות מירביות לטיול.

איתן ויינריך: אבל ברוב הדברים נתנו "מומלץ, מירבי", אנחנו לא נותנים "מומלץ".

יהודית נאות: לא, בטיולים יש רק מירבי.

איתן ויינריך: בדיוק, אז עכשיו כולם מתיישרים רק על המירבי.

יהודית נאות: זה נכון במידה מסוימת.

משה קוסובר: כל ועד הורים שיושב עם המנהל שלו יודע בדיוק עם מי עובדים ומה הולכים לעשות.

משה קוסובר: בכלל אני רוצה ללמד אותך - זה באמת לא קשור לדיון פה היום - אני כמורה למתמטיקה אגיד לך, יש בחיים חוק שנקרא "חוק שימור הצרות", ואני אסביר לך אותו.

משה קוסובר: סכום הקשיים בין שתי נקודות הוא גודל קבוע.

משה קוסובר: לפעמים אתה חושב שפתרת איזה בעיה בצורה גאונית, עשית איזה עיקוף - תיתקל בקושי אחר.

משה קוסובר: סך הכל, סכום הקשיים הוא גודל קבוע.

משה קוסובר: אז אתה אומר שאתה יכול להוזיל את האוטובוסים פה?

משה קוסובר: יכול להיות שאני יכול למצוא מרכיב אחר יותר זול, לא את האוטובוסים.

משה קוסובר: לכן כל ועד הורים יושב עם המנהל שלו ורואה איך הוא יכול לבנות את זה.

משה קוסובר: לכן מה שיושבת ראש הוועדה מציעה הוא דבר מאד הגיוני.

משה קוסובר: צריך לקבוע מחיר מירבי כדי שכל אחד יהיה לו את מרחב התמרון מול מי שעובד.

איתן ויינריך: אחת הבעיות שלנו, שזה אולי לא הנושא כרגע, שהמנהל מוצא לו את שלושת האנשים בוועד המרכזי, ששם הרבה יותר קל.

משה קוסובר: מאיזה יישוב אתה?

איתן ויינריך: אני ממעלות.

איתן ויינריך: אני ישבתי היום עם בתי ספר, ששם ההורים אמרו: מה?

איתן ויינריך: 30 שנה לא קיבלנו אף פעם דוח כספי, אנחנו לא יודעים מה זה בכלל.

משה קוסובר: סליחה, אז ועד ההורים.

איתן ויינריך: זה לא ועד ההורים - יש לנו פה משהו שקורה, ואתה גם חייב להיות מודע לו.

איתן ויינריך: אם כל המשק ירד ב6%-, משרד החינוך ירד ב6%-, אתה לא יכול שפה הכל ירוץ קדימה.

איתן ויינריך: זאת אומרת, מצד אחד העגלה רצה והקרונות מאחור.

משה קוסובר: אני רוצה להגיד לך, אתה גם יודע שבמצב של היום יש באמת הורים שמתקשים לשלם.

יהודית נאות: אני תכף רוצה להגיע לקטע הזה.

איתן ויינריך: 50% יוצאים לטיולים, גם בגלל בטיחות.

משה קוסובר: ממש לא נכון.

משה קוסובר: אני עכשיו הוצאתי טיול כיתות ח' בחוץ, ועם המצב הביטחוני הנוכחי, שהוא מפריע קצת, 75% נמצאים בטיול.

משה קוסובר: אני רוצה להגיד לך שעוד לא קרה שלא נתנו לילד שלא יכול לשלם לא לצאת לטיול.

יהודית נאות: זו נקודה שאני רוצה שנסכם עליה.

איתן ויינריך: חוץ ממקרה אחד ממעלות, שאני מכיר אותו.

יהודית נאות: מר איתן ויינריך, אתה מדבר על מקרים פרטיים, זה לא ממין העניין.

יהודית נאות: אנחנו מדברים על מיליון 600,000 תלמידים, אז בואו נדבר בכלל.

יהודית נאות: אני חושבת שמחיר המינימום הוא 0.

יהודית נאות: המחיר המומלץ הוא תמיד יהיה פחות ממה שאנחנו כותבים כמחיר מירבי.

יהודית נאות: כשאנחנו אומרים מחיר מירבי זה אומר שיותר מזה זה בלתי סביר ולא יכול מנהל לבוא לוועד ההורים ולהגיד: זה מה שהשגתי, כי הוא יכול לבוא ולבקש קייטרינג יקר במיוחד.

יהודית נאות: זה המחיר המירבי לארוחות בתנאים סניטריים ראויים וגם מחיר מירבי למה שסביר בינינו שחלק ממערכת החינוך, שלא יתחילו לעשות לנו פה ארוחות פאר.

יהודית נאות: לכן אני ממליצה לקבל את ההצעה שהמחירים המירביים לטיול בן יומיים ולטיול בן 3 ימים, מבחינת כלכלה, הם כאשתקד.

יהודית נאות: זה המחיר המירבי.

איתן ויינריך: אבל לא הבנת אותי.

יהודית נאות: אני עדיין אומרת שכל ועד הורים מול המנהל - אתם גם מחליטים על טיול בן יומיים או שלושה.

איתן ויינריך: הם לא נותנים להכניס אוכל, ארגון אכסניות הנוער.

איתן ויינריך: בגלל זה, אם את נותנת להם עכשיו את המחיר המירבי הזה - הם לא נותנים לנו להכניס קייטרינג.

יהודית נאות: רק רגע, תנו לי לסיים.

יהודית נאות: כשאנחנו קובעים מחיר מירבי - אני רוצה שיהיה כתוב וחד משמעית יובהר לכולם - אנחנו מסכימים למחיר המירבי מתוך ידיעה של ועדת החינוך שזה מכסה גם עלויות של תלמידים שאין להם.

יהודית נאות: אמר פה המנהל - ואנחנו מתייחסים.

יהודית נאות: למה אני נוטה למחיר מירבי?

יהודית נאות: כי אנחנו לא מסכימים שיישאר ילד מחוץ לאוטובוסים משום שיד הוריו איננה משגת.

יהודית נאות: זה חלק מההסכמה למחיר מירבי.

יהודית נאות: אם אנחנו מדברים על טיול כערך חינוכי, אז זה ערך חינוכי לא להשאיר ילד בבית.

יהודית נאות: מר איתן ויינריך, האם זה מקובל עליך?

איתן ויינריך: הסיום שלך הוא פנטסטי, אני נגד - בכלל הלוואי וטיולים היו ממומנים על ידי משרד החינוך וכל הילדים יסעו.

איתן ויינריך: מאחר והטיול הוא חלק מתכנית הלימודים, הלוואי וזה לא היה עולה כסף להורים בכלל.

איתן ויינריך: אבל מאחר - וזו כל הבעיה - מאחר ויש הרבה בעיות בעסק הזה, אני מנסה כל הזמן להסביר לך - וקשה לי כנראה, או שאני לא מסביר טוב - שיש בעיה שכשאת הולכת לאכסניית נוער, הם לא נותנים להכניס אוכל.

איתן ויינריך: את נתת אפשרות שאני יכול ללכת החוצה ולברר כמה ייתנו לי - כשעשינו את זה, לא נתנו לנו להכניס קייטרינג פנימה.

איתן ויינריך: ואז את נותנת פה איזה שהיא יד - כנסת ישראל נותנת יד למישהו - להשתלט על העסק הזה.

יהודית נאות: אתה חייב לישון באכסניית הנוער?

איתן ויינריך: לא.

איתן ויינריך: אז אני עכשיו במשא ומתן.

יהודית נאות: לזה אני התכוונתי, אתה לא חייב.

איתן ויינריך: אבל הכל בא ב"בום".

איתן ויינריך: אני במשא ומתן עם מלונות למשל, למרות שאני כועס על המלונות.

איתן ויינריך: זאת אומרת, זה לא האידיאל שלי טיול לעשות במלון.

יהודית נאות: שמע, אתה בא להתארח אצלי, אז אלה התנאים שלי.

יהודית נאות: כמו שבמלון אתה לא תכתיב את מחיר הארוחה.

יהודית נאות: אז יש כאן עניין של עסקת חבילה.

יהודית נאות: אני מבינה שהלינה שם זולה והאוכל שם יקר.

יהודית נאות: מצד שני, במלון זה יהיה לך אולי הפוך.

יהודית נאות: אני מדברת על הלינה והכלכלה באכסניות, זו פחות או יותר העסקה, כי אתה אומר הם מכתיבים לי.

יהודית נאות: אותו דבר במלונות, אבל אף אחד לא מכריח אותך ללכת לאכסניה.

יהודית נאות: זו העסקה, זה המחיר המירבי שלה.

יהודית נאות: אתה יכול ללכת לעיסקה יותר טובה, שבה גם הלינה וגם האוכל יהיו יותר זולים.

איתן ויינריך: מה האפשרויות של ביטחון, או אבטחה במקום אחר?

איתן ויינריך: הם הרבה יותר מצומצמות היום, במצב הנוכחי.

נח שלו: אני חושב שצריך להבהיר כאן כמה הבהרות.

נח שלו: אלף, אגודת אכסניות הנוער, כל עוד שהיא נתמכת על ידי משרד החינוך, מחויבת לתת את השירותים הטובים ביותר, ובתוך כך, בית ספר שיביע את רצונו ואת משאלת ליבו להביא אוכל ולארגן אותו בהכנה עצמית - אגודת אכסניות הנוער מחויבת לזה.

נח שלו: זה דבר ראשון.

יהודית נאות: אני לא מאמינה.

נח שלו: הם מחויבים לכך.

איתן ויינריך: יש לך את זה בכתב?

נח שלו: כן כן, אני גם אמצא את זה בכתב.

יהודית נאות: אבל זה לא סביר בעיני, כי לא תהיה להם כשרות.

נח שלו: אני מבקש להבהיר את הסוגייה הזאת - אלף, הם מחויבים כלפי משרד החינוך בכל מה שקשור בפינות להכנה עצמית.

נח שלו: אנחנו מזמינים שבכל אותם מקומות שבהם זה לא עומד בכלל הזה, לפנות אלינו, על מנת שאנחנו נוכל להעמיד את העניין בניסיון - וזה קרה כבר לא פעם ולא 20 פעם.

נח שלו: לא מדובר באכילה בכלים של המטבח, לא מדובר בשימוש במטבח, לא מדובר בשום דבר שעלול לפגוע בכשרות.

איתן ויינריך: אתה נותן להם לשבת בחדר האוכל?

נח שלו: כן, היכן וכאשר יש מקום.

יהודית נאות: מר נח שלו, אתה כאן אמרת שבעצם האכסניות נתמכות על ידי משרד החינוך.

נח שלו: לא בסעיפים הללו, בסעיפים אחרים.

יהודית נאות: לא משנה - האם אתם הורדתם אותם למחיר המינימלי האפשרי?

נח שלו: כמובן.

נח שלו: דיבר דוקטור יאיר סמוכה בתחילת הדיון, וסיפר שאחרי משא ומתן - מדובר כאן במשא ומתן שנמשך כבר כמעט שנתיים

יהודית נאות: ואתם משוכנעים שזה המחיר המינימלי?

נח שלו: אנחנו משוכנעים שזהו המחיר הסביר ביותר, וזה מתבסס גם על המציאות וגם על חישובים כלכליים של משרד החינוך, שמראים שאם נרד יותר, זה כמו להרגיל את הסוס להפסיק לאכול.

איתן ויינריך: כמה עולה ארוחת צהרים במשרד החינוך?

נח שלו: משרד החינוך לא מספק ארוחות.

איתן ויינריך: כשאני בא לאכול וזה לא מסובסד, כמה עולה לי?

קריאה: עשרים וכמה.

איתן ויינריך: 20 וכמה כשאני בא אדם אחד.

איתן ויינריך: ואם הייתי בא עם 100?

נח שלו: אני מבקש לסיים את דברי.

נח שלו: אני מייצג כרגע, לצורך העניין, את מר יאיר סמוכה וקצת את משרד החינוך.

יהודית נאות: אז מה אתה רוצה לומר לנו?

יהודית נאות: שהמחיר הזה הוא המחיר הסביר, ומה עוד אתה רוצה להוסיף?

נח שלו: אני רוצה להוסיף, על מנת לנסות ולחזק את הטעון, ולהפריך איזה שהוא טעון אחר ששמעתי כאן בתחילת הדיון - באותם מקומות שבהם זה עולה 12 שקלים, אנא מכם בידקו, ברוב המוחלט של המקרים זה מסובסד, או על ידי המעביד, או על ידי ועד העובדים.

נח שלו: אין ארוחת צהרים ב12- שקלים.

יהודית נאות: מר נח שלו, אתה סתם גוזל מאיתנו זמן.

יהודית נאות: אמרת שזה המחיר שהוא בדוק, אז אנחנו צריכים לקבל את זה.

נח שלו: בהחלט זה בדוק.

יהודית נאות: לא מעניין אותי איך בדקת, אני צריכה לסמוך על משהו, אחרת אנחנו צריכים להתחיל לבדוק פה.

יהודית נאות: בבקשה דוקטור יצחק קדמן.

יצחק קדמן: אני רוצה להציע לוועדה לבטל את טיולי בית הספר מכל וכל.

יצחק קדמן: אני חושב שאין דבר יותר אנטי חינוכי מאשר המצב היום עם טיולי בתי ספר.

יצחק קדמן: אם יש ילד אחד שנשאר בוכה מאחור, וכל הכבוד לכם.

יהודית נאות: ואם אין?

יצחק קדמן: אז אני אומר לכם שיש.

יהודית נאות: אבל הנימוק שלך הוא כי הם יקרים?

יהודית נאות: אתה הולך "לשפוך את התינוק עם המים"?

יצחק קדמן: אני לא הולך לשפוך שום תינוק עם המים.

יצחק קדמן: אם ייאמר פה שלא יהיה מצב שבו ילד, בגלל מחסור כלכלי של הוריו, לא יצא לטיול, אני לוקח את כל דברי חזרה.

יצחק קדמן: אבל מישהו צריך לומר את זה, ועד היום אף אחד לא אומר את זה.

יצחק קדמן: משרד החינוך, יש לו מילגות.

קריאה: זה כתוב בחוזר מנכ"ל.

יצחק קדמן: מה כתוב בחוזר מנכ"ל?

יצחק קדמן: אני יכול להראות לך פעם אחרי פעם - ואין לי שום טענה למנהלים, המנהלים הם לא אשפים כלכליים שיכולים להמציא יש מאין, ויש בתי ספר שזה לא תלמיד אחד ולא שני תלמידים, אלא קבוצות שלמות שלא יכולות להרשות לעצמן, ויש תלמידים שאני מודיע לך, מתביישים אפילו להודיע, ואומרים: לא מתחשק לי לצאת לטיול, כואבת לי הבטל, אני לא מרגיש טוב בנסיעה, כדי לא לעמוד מול ההורים שלו מבויש, כי הם יודעים מה המצב בבית.

יצחק קדמן: אני יכול לתת לכם מאמר שהתפרסם בעיתון "ראש אחד", אחרי שפורסם העניין של קו העוני.

יצחק קדמן: אחד אחרי השני, תלמידים עניים שרואיינו, זה מה שהציק להם.

יצחק קדמן: אם זה הערך שלנו, שיש תלמידים שנוסעים ויש תלמיד שלא - לא צריך לנסוע.

יהודית נאות: אבל באותה מידה יכולת להציע לבטל את כל סל התרבות, כי זה קורה לנו גם שם.

יצחק קדמן: סל התרבות הוא בכל זאת עניין אחר.

יצחק קדמן: אני אגיד לך מה ההבדל - משרד החינוך טוען - ויש לי את זה בכל ההתכתבויות עם שרי החינוך לדורותיהם - משרד החינוך טוען שבנבדל מסל התרבות, הטיול הוא חלק אינטגרלי של תכנית הלימודים - יש לי את זה כתוב.

יצחק קדמן: ואם זה חלק אינטגרלי של תכנית הלימודים - כמו שלא משלמים על שיעור אנגלית ושיעור תנ"ך, לא צריך לשלם על טיול.

יצחק קדמן: תחליטו פעם אחת ולתמיד מה זה - האם זה צ'ופר?

יצחק קדמן: האם זה אקסטרה, או זה חלק מתכנית הלימודים.

יצחק קדמן: במכתבים שאני קיבלתי משרי חינוך, כתוב: זה חלק אינטגרלי מתכנית הלימודים.

יצחק קדמן: אם זה חלק אינטגרלי מתכנית הלימודים, אז למה צריך לגבות כסף בשביל זה?

יצחק קדמן: למה צריך להעמיד מנהלים במצב בלתי נסבל?

יצחק קדמן: למה צריך להעמיד הורים במצב בלתי נסבל?

יצחק קדמן: למה צריך להעמיד תלמידים במצב מבויש ובלתי נסבל?

יצחק קדמן: צריך פעם אחת ולתמיד להגיד את זה.

איתן ויינריך: היועצים אומרים שזה חלק בלתי נפרד וכל הילדים חייבים לצאת לטיול.

יהודית נאות: אני מסכימה, אני גם רואה בזה חלק אינגרלי.

יהודית נאות: אני מסכימה לחלוטין עם מה שאומר מר יצחק קדמן, אבל אני לא יודעת מה סך כל עלות הטיולים להורים.

רון חן: תמשיכו לדבר, זה ייקח לי דקה או שתיים.

רון חן: זה יותר ממיליארד.

יהודית נאות: מר יצחק קדמן, אני לא מדברת פה על סוגייה ערכית, כי אני מסכימה איתך מבחינה ערכית - מה שצריך להיות חלק אינטגרלי, היה צריך להיות ממומן על ידי המדינה.

יהודית נאות: אתה ואני נסענו לטיולים עוד כשזה היה חלק מחינוכנו.

יהודית נאות: אבל מצד שני, הסוגיה שעומדת בפני היום זה אם אני מבטלת את המחירון, האם אני אחראית על זה שילדים לא יטיילו - זו השאלה.

יהודית נאות: ואז יסעו רק בני עשירים, שלהוריהם יש מכונית.

רמי אמיתי: אנחנו טובים מאד בלהפריח סיסמאות: "ילדים מסכנים נשארים בוכים", אבל בואו נבדוק את הנושא הזה.

רמי אמיתי: בחוזר מנכ"ל רשום מפורשות שאין למנוע מתלמידים השתתפות בפעילות בשל אי תשלום בגלל קשיים כלכליים.

רמי אמיתי: אם אנחנו אומרים שכל המנהלים פה מרמים אותנו, אז לא צריך לעשות את הוועדה בכלל.

רמי אמיתי: אנחנו מאמינים שהמנהל לא מטומטם והוא יודע מה כתוב כאן.

רמי אמיתי: נציגי ההורים מתעלמים מדבר אחד פשוט - יש הורים שלא רוצים לשלם, ומביאים את הילד בבוקר ואומרים: הילד שלי יצא על אפך ועל חמתך.

רמי אמיתי: ואחד כזה לדעתי לא צריך לצאת.

רמי אמיתי: אני מוכן להקריא את המשך החוזר: הורים שאינם מעונינים לשלם עבור פעילות מסוימת - אינם מעונינים - מותר שאדם לא ישתתף, כי זה שירות שקונים מרצון.

רמי אמיתי: אז מה אנחנו מפריחים כל מיני סיסמאות על ילדים מסכנים שבוכים.

רמי אמיתי: חברה, לזרוק בישיבה פה כל מיני אמירות שאף אחד לא יכול לבדוק אותן, זה נראה לא מכובד.

רמי אמיתי: אם יש מנהל שסרח, אז ידונו בו.

יהודית נאות: הבנו.

יהודית נאות: תראו, יש גם פן נוסף, יש הורים בבתי ספר שפונים אלינו ואומרים: מה פתאום אנחנו צריכים לסבסד את האחרים?

יהודית נאות: יש גם כזה פן.

יהודית נאות: לכן את הקטע הזה, מי מסבסד את זה, לדעתי פה זה המלגות של משרד החינוך היו צריכות לממן, ולא ההורים, כי יש כך וכך סרבני תשלום.

יהודית נאות: ומי שמתמודד עם זה זה המנהל, שמצד אחד יש לו את ההורה הסרבן, יש לו עוד הורה, שהוא באמת מיעוט יכולת, ויש לו גם את ההורים שאומרים: מה פתאום אנחנו נשלם עבור התלמידים ההם, בעיקר כשאני יודע שהוא נסע לחו"ל השנה - וזה קורה לנו.

יהודית נאות: גברת חוסניה ג'בארה רצתה לדבר על הנושא הזה.

חוסניה ג'בארה: רבותיי, אני רואה את המצב הזה כמצב חמור במיוחד בקרב ילדים.

חוסניה ג'בארה: אני לא בטוחה שכל ההורים וכל הילדים מגיעים למנהלי בתי הספר ואומרים: אנחנו לא יכולים לנסוע לטיול בגלל המצב הכלכלי - הילדים מתבישים.

חוסניה ג'בארה: אני לא ראיתי - ואני אשת שטח, אני מסיירת הרבה בשטח, וגם בבתי ספר, גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי - אני לא ראיתי ולא שמעתי, חוץ משנה שעברה, שאני העליתי את זה מעל דוכן הכנסת, ששתי תלמידות מירושלים לא נתנו להן לנסוע לטיול, בגלל שהן לא שילמו עבור תשלומי טיולים - אבל לא לכל ילד יש את האומץ.

חוסניה ג'בארה: אתם לא יודעים כמה הילד בוכה להוריו - היום אנחנו סובלים מ42%- מהאוכלוסיה בישראל שנמצאת מתחת לקו העוני - יותר מרבע מיליון אזרחים שהם מובטלים ודורשי עבודה - אז אנחנו צריכים להתחשב בזה - לא המנהלים, אני לא מאשימה את המנהלים, המנהלים לא יכולים להיכנס לכל בית ולבדוק את המצב הכלכלי של כל משפחה, ולא כל הורה גם יכול להגיע לבית הספר.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה לתת דוגמה - אצלנו לא כל משפחה יכולה להגיע ללשכות הרווחה וגם ללשכת התעסוקה להירשם כמובטל.

חוסניה ג'בארה: לכן אני חושבת שצריך באמת לשקול את הדבר הזה בכובד ראש, יחד עם האוצר ומשרד החינוך, ולהתחיל לראות בטיולים ובתשלומי הטיולים כחלק אינטגרלי ממערכת החינוך.

חוסניה ג'בארה: אני לא חושבת, כמו שאמרו כאן, שלא כל מובטל הוא אדם שאומר על עצמו מובטל והוא עובד, ולא כל ילד שהמצב הכלכלי שלו קשה והוא יגיד שהמצב קשה.

חוסניה ג'בארה: לכן צריכים לקחת את זה בחשבון, ומשרד החינוך צריך לממן את זה.

יהודית נאות: רבותיי, אנחנו גלשנו קצת, כי הנושא שלנו היה לאשר - ואני רוצה לחזור כדי שלא יצא שנשכח משהו.

יהודית נאות: אני מציעה לאשר שהכלכלה לתלמיד השנה, ליומיים ולשלושה ימים בטיולים, תהיה כאשתקד - זה אחרי משא ומתן.

יהודית נאות: רק שתינו יכולות להצביע.

יהודית נאות: מדובר על 67 שקל ליומיים ו134- שקל ל3- ימים.

יהודית נאות: בעד - 2 נגד - אין אני מודיעה לפרוטוקול שזה המחיר המירבי ואפשר להוריד אותו.

יהודית נאות: לסוגייה השניה, אני מקבלת את ההערה גם של גברת חוסניה ג'בארה וגם של מר יצחק קדמן שאנחנו צריכים לקיים דיון יותר לעומק בעניין הזה, כי אני כן חושבת שזה דומה לסל תרבות - הרי לא היינו יושבים ודנים פה בסל תרבות אלמלא חשבנו שיש לזה ערך חינוכי.

יהודית נאות: נכון הוא שאם משרד החינוך רואה בטיולים ערך חינוכי, או חלק ממערכת החינוך, היה צריך לפחות לגרום לכך שלא יקרה שתלמיד נשאר מחוץ לאוטובוס, בין אם הוריו סרבנים ויש להם את הכסף ובין אם הוריו מעוטי יכולת.

יהודית נאות: התלמיד לא צריך להיענש - דיברנו על זה כבר כל כך הרבה פעמים, גם בחוק שאילת ספרים ובכל הדברים - התלמיד לא צריך לשאת במה שקורה להוריו, בין אם הם מובטלים ואין להם כסף ובין אם הם סרבנים כי הם מנצלים מצב.

יהודית נאות: אני רוצה לבקש מיושב ראש הוועדה שינהל משא ומתן עם משרד החינוך ואנחנו נקיים על זה דיון איך אנחנו מוודאים שילד לא נשאר בחוץ - לא מחוץ לתיאטרון ולא מחוץ לאוטובוס.

יהודית נאות: אני חושבת שכן אפשר להבדיל בין סרבנים לבין מיעוטי יכולת.

יהודית נאות: אני חושבת שהמנהל יודע טוב מאד מי באמת יד הוריו אינה משגת.

יהודית נאות: רוב המנהלים עובדים עם היועצות, והיועצות יודעות נהדר מה המצב בבית.

יהודית נאות: לכן אני חושבת שמבעוד מועד צריך להפנות אל משרד החינוך את הבקשה הזאת כדי לא להיתקע עם הילד מחוץ לאוטובוס.

יהודית נאות: כמו שאמרה גברת חוסניה ג'בארה, הילד מתבייש, הוא ימציא תירוצים - הוא מתבייש ולא צריך להלבין את פניו, זה חלק מהדבר הנוראי שאנחנו עושים.

יהודית נאות: זה הסיכום שלנו, עכשיו אם מישהו רוצה להוסיף עוד משהו.

יאיר סמוכה: אני רק מציע - משרד החינוך מתכוון לזה שלא ימנעו טיול מתלמיד בגלל קשיים כספיים.

יהודית נאות: אבל אומר מר יצחק קדמן שיש פער בין מתכוון ועושה.

יאיר סמוכה: זה קצת מאוחר כשיש מצב שבדרך לאוטובוס מתברר שלילד אין כסף ולא שילם - שהוריו ייקחו אחריות ובעוד מועד - יש המון קרנות שעומדות לרשותנו, שאנחנו יכולים להפנות כספים מהיום להיום.

יהודית נאות: זה מה שרמזתי, לכן בוא נקצר את התהליכים.

יאיר סמוכה: לכן צריך מראש ליידע אותנו, ואז לא יקרה מצב כזה.

דפנה הראבן: מכיוון שאנחנו המלצנו לעגל את כל הסכומים, אני מציעה שהכלכלה ליומיים תעמוד על 67 שקלים והכלכלה ל3- ימים תעמוד על 134 שקלים.

דפנה הראבן: יחד עם זאת, אנחנו צריכים להתאים את האירוח של המלווים לפי הכלכלה הגבוהה.

דפנה הראבן: זאת אומרת שמה שפועל יצטרך עכשיו להיות - אני מדברת על דף מספר 4 שהוגש על ידי הכנסת, אירוח 4 מלווים - במקום 436 שקלים, אנחנו צריכים להוריד 12 שקלים וזה יהיה 424 שקלים, ואנחנו צריכים להוריד 6 שקלים כפול 4, זאת אומרת שזה יהיה 844 שקלים ל3- ימים.

יהודית נאות: תודה רבה, כל מה שיורד זה טוב.

אלי חכם: אני נציג הסתדרות המורים.

אלי חכם: קודם כל אני שמח שקיבלנו החלטה שיש טיולים, משום שבאווירה הזו שלא יהיו טיולים היינו כורתים דבר יפה שיש במדינת ישראל.

אלי חכם: לעניין הילדים הנזקקים ומיעוטי היכולת.

אלי חכם: אף פעם לא מוציאים טיול בשבוע הראשון ללימודים - הורים יכולים לפרוש את התשלומים, יש אפשרות לפרוש את התשלומים, וכפי שנאמר, כל מנהל ומנהל מוצא את הילד הנזקק.

אלי חכם: ישנם מאות אלפי ילדים, ואני אומר שהמנהלים כן מוציאים אותם לטיולים.

חוסניה ג'בארה: לא כל המנהלים.

חוסניה ג'בארה: ישנים מנהלים שיכול להיות שאין להם הבנת הנכתב והנקרא והם לא מתייחסים לדבר הזה.

חוסניה ג'בארה: אני מכירה הרבה מנהלים שגם מביישים את התלמידים שלהם.

איתן ויינריך: הייתי מבקש שני דברים: שייכנס לחוזר המנכ"ל מה שאמר מר נח שלו, שחדרי האוכל פתוחים לאוכל של קייטרינג.

יהודית נאות: הוועדה רושמת לפניה.

איתן ויינריך: אני כבר למדתי את הניסוחים - את מבקשת ממשרד החינוך.

נח שלו: אני אנסח, לא אתה.

נח שלו: אתה משבש את דברי לגמרי.

יהודית נאות: הוא לא שיבש שום דבר בינתיים.

יהודית נאות: אנחנו רושמים לפנינו את ההודעה שלך.

נח שלו: יש התחייבות של אגודת אכסניות הנוער וגם של החברה להגנת הטבע, לאפשר תנאים על מנת לקיים ארוחות בשירות עצמי.

נח שלו: זאת ההתחייבות.

יהודית נאות: ובמפורש ענית לו לשאלתו האם יינתן שימוש בחדר האוכל, ענית לו כן.

נח שלו: לא זה מה שאמרתי.

נח שלו: אם אתה רוצה, אני גם אכנס לפרטים.

יהודית נאות: אני שמעתי אותך אומר כן.

נח שלו: אני לא רוצה להתנצח בסוגיה הזאת.

נח שלו: בחלק מהמקרים מדובר בחדרים אחוריים ובמקלטים שבהם יש אמצעים שמאפשרים בישול מינימלי.

נח שלו: בחלק אחר של המקרים שבהם הקבלן באותו יום לא מפעיל את שירותי המזון שלו, על פי התחיבות של אגודת אכסניות הנוער כלפינו, ניתן להיכנס גם לתוך חדרי האוכל.

נח שלו: במקרה כזה יש סדרה של חובות שחלה על בית הספר - הם צריכים לבוא עם הכלים שלהם, צריכים לבוא עם המפות שלהם, אסור להם לבשל במטבח - הכל מטעמי כשרות - ועוד רשימה ארוכה שאם תרצה, אני אשמח לפגוש אותך ולהראות לך את הדברים.

איתן ויינריך: זה כולל קייטרינג?

נח שלו: אתה שוב מכניס לי מילים לפה - אני מדבר על שירות עצמי, שהילדים קונים, על פי הוראות בתי הספר - באותם בתי ספר שמחליטים על כך - את האוכל בבית, מביאים אותו לטיול ומתארגנים יחד.

איתן ויינריך: וקייטרינג אתם לא מכניסים?

נח שלו: תן לי לסיים - זה אחד מהערכים שאנחנו מחנכים עליהם, שהם יכינו בעצמם את האוכל.

נח שלו: אתה אמרת כאן דבר נוסף - ואין לי שום דבר נגדך אישית - שאין לו כל בסיס, שבתי ספר שמבקשים שלא לאכול את האוכל של האכסניה, האכסניה לא מוכנה לקבל אותם.

נח שלו: אני מבקש להעמיד את זה במבחן, ועל המקרה הראשון לפנות אלינו, על מנת שנוכל לטפל.

איתן ויינריך: בסדר גמור, אני מבקש את מספר הטלפון שלך, מר נח שלו.

יהודית נאות: מר נח שלו, יש לי הרגשה שלא תקשרתם מספיק קודם והכל פה פורץ.

יהודית נאות: מר איתן ויינריך, אני חושבת שמה שעושה ועד ההורים הוא בסדר גמור - הם מנסים להוזיל וזה תפקידם, אבל אני פה יושבת קצת בכובע אחר.

יהודית נאות: אנחנו דנו במחיר המירבי ואנחנו לא מכתיבים לאף הורה שום דבר.

יהודית נאות: המנהלים בוודאי לא מעונינים ליקר את זה להורים.

יהודית נאות: אבל אנחנו, כוועדת חינוך, כן רוצים להדגיש ולחזור ולהדגיש - וגם בחוזר מנכ"ל - שלא יישאר ילד מחוץ לאוטובוס שיוצא לטיול.

יהודית נאות: אני חושבת שצריך את זה לחזור ולשנן, שהמנהלים ידעו.

יהודית נאות: שלא יעשה אף מנהל אחד מתוך 6,000-10,000 מנהלים, שלא יעשה אף אחד שבת לעצמו - זו צריכה להיות ההודעה של משרד החינוך.

יהודית נאות: כמו כן צריך להיות לכולנו ברור שזה עולה קצת יותר בגלל ילדים שלא שילמו, זה מה שאני רוצה להסביר.

איתן ויינריך: הנושא האחרון - מר יאיר סמוכה דיבר על נושא של קרנות, ולפנות אליו מוקדם יותר.

איתן ויינריך: אנחנו שאלנו כמה במכסימום יכול לקבל ילד מאותן המלגות.

איתן ויינריך: מתברר שקודמו בתפקיד, מר ציון שבת, אמר לי: 300 שקל, אין לנו יותר.

איתן ויינריך: 300 שקל לילד על הכל, על כל הסל שהוא צריך לשלם - ספרי לימוד, טיולים והכל, שזה אלף ומשהו שקל.

איתן ויינריך: שאלתי אותו: אז מי נותן את ההפרש?

איתן ויינריך: אז הוא אמר לי: אנחנו לא אחראים על הרווחה במדינת ישראל.

איתן ויינריך: עשיתי מעשה וכתבתי מכתב למשרד הרווחה: אתם אחראים על הרווחה, איך יגיעו - הרי זה משק סגור - מישהו פה צריך לממן את זה.

איתן ויינריך: שמעתי שזה לא חוקי שהורה אחד יממן הורה שני.

יהודית נאות: לא אמרנו שזה לא חוקי, אמרנו שיש התמרמרות.

איתן ויינריך: לא חוקי, כן חוקי, אני שמעתי את זה פה בפינה.

איתן ויינריך: כתבתי את המכתב, לא קיבלתי תשובה כמה חודשים, כתבתי תזכורת.

איתן ויינריך: בסופו של דבר ראיתי שלא קיבלתי תשובה, שלחתי למבקר הפנים שלא קיבלתי תשובה - ואז קיבלתי תשובה שאין להם תקציב לנושא הזה.

איתן ויינריך: אני אגיד לך את האמת, אני לא יודע - אנחנו כל הזמן מסתובבים פה סביב אותו דבר.

איתן ויינריך: יש פה את ההצעה של החצי אחוז דרך ביטוח לאומי, שכל הוויכוחים האלה לא יהיו בכלל.

יהודית נאות: עכשיו אתה גולש לתחום אחר.

איתן ויינריך: אבל אם זה משק סגור, מאיפה בית הספר יממן?

איתן ויינריך: הרי מישהו במקום הזה קובע.

יהודית נאות: לא, המקום הזה לא קובע מה תקציב החינוך.

יהודית נאות: יש לי בשורה בשבילך, היינו רוצים לקבוע, אנחנו לא קובעים.

יהודית נאות: עכשיו השאלה מאיזה תקציב זה ילך - האם זה ילך מתקציב משרד העבודה - ואל תגרור אותנו, זה דיון פוליטי מה שאתה רוצה פה.

יהודית נאות: אני יכולה להגיד לך איפה מתגלגלים חצי מיליארד מיותרים במדינה, אז מה?

יהודית נאות: אתה שואל שאלה שהיא לא ממין העניין.

איתן ויינריך: אבל למנהלים יש משק סגור.

איתן ויינריך: הכסף לטיולים הוא רק לטיולים, כסף לסל תרבות הוא רק לסל תרבות.

איתן ויינריך: מה שקורה פה כרגע - והמצב יהיה יותר קשה, כי יש היום יותר מובטלים, אולי הם לא יהיו ברווחה, אבל לא יהיה להם כסף לשלם.

איתן ויינריך: לא יהיה להם כסף לשלם ארנונה, ששם יותר קשה מחינוך.

איתן ויינריך: אז מה נעשה?

איתן ויינריך: מאיפה הילדים שלהם יקבלו את הפעילות?

איתן ויינריך: מי ישלם את הפער הזה?

איתן ויינריך: משרד החינוך צריך לתת פתרון, מאיפה יתנו את הפער הזה של 700 שקל לילד, אחרי שהם נתנו את המלגה של 300 שקל במכסימום.

איתן ויינריך: איך?

יהודית נאות: אני לא יודעת אם הם מחלקים 300 שקל במכסימום, יכול להיות שיש כאלה שנותנים להם 1,400 שקל וכאלה שנותנים להם 100 שקל.

איתן ויינריך: זה לא מגיע לבית הספר.

איתן ויינריך: אם יש 1,000, זה לא מגיע לבית הספר.

יאיר סמוכה: זאת מלגה שמגיעה למנהל בית הספר בהתאם למדד הטיפוח של כל אחד מבתי הספר.

יאיר סמוכה: מנהל בית ספר עושה כפי הבנתו, הוא יכול לתת מעט להרבה ילדים והוא יכול לתת הרבה למעט ילדים.

יאיר סמוכה: אני לא מדבר על זה, אני מדבר על אותו מקרה שדיבר עליו מר יצחק קדמן - התברר שיש בעיה עם ילד מסוים, הוא לא קיבל מילגה, אין מילגה - במקרים כאלה, אם פונים, יש כסף ייעודי שאפשר בפירוש לממן.

יהודית נאות: אל תשכח שיש גם לרשות המקומית איזה כסף.

איתן ויינריך: יש רשויות שכן, יש רשויות שלא, אז מה עושים?

יהודית נאות: לא יודעת מה עושים.

יהודית נאות: מחלקים לילדי ישראל באמת לפי המצב הסוציו-אקונומי שלהם ולא מספר הילדים - קיבלת תשובה ממני.

יהודית נאות: אני חושבת שלמצב הסוציו-אקונומי צריכה להיות השלכה במדינה.

יהודית נאות: האם זה כך?

יהודית נאות: לא, אבל אתה נכנס לוויכוח פוליטי.

איתן ויינריך: אם זה נכון שיש יותר מ300- שקל, אז זה נכנס לקופת בית הספר וזה לא נכנס לקופת הטיולים.

יהודית נאות: הבטחתי לך שאני אכין הצעת חוק: ייעוד כספי הורים.

יהודית נאות: אני רוצה לסגור את הדיון, אני מודה לכולכם ונקווה שבשנה הבאה טיולים יהיו חינם.