ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 436, 2002-04-18 09:30

זבולון אורלב: בוקר טוב.

זבולון אורלב: ברוכים הבאים.

זבולון אורלב: קודם כל, אני רוצה לקדם בברכה את תת אלוף אריאל היימן, קצין מילואים ראשי.

זבולון אורלב: אני הייתי מבין הח"כים שצעקו כל הזמן שצריכים קצין מילואים ראשי.

זבולון אורלב: היה לי גם מג"ד בצבא, קראו לו מולי רונן, שכל הזמן כתב לי מכתבים ובטח בלשכת שר הביטחון יש תיק של זבולון אורלב, של כל המכתבים שכתבתי לו על קצין מילואים ראשי.

זבולון אורלב: ביום שהתמנית הוא צלצל לי.

זבולון אורלב: אנחנו הגדוד של החטיבה הירושלמית שמלחמת יום כיפור תפסה אותו במעוזים.

זבולון אורלב: - - - מפקד מעוז אחד והוא היה מעוז לידי ויש בינינו קשר עמוק.

זבולון אורלב: אז אמרתי, שיום אחד, כשאני אראה אותך, אני אגיד לך שיש מערכת תמיכה מאד מאד רצינית מאחורי המינוי שלך ואני חושב שהוא מאד מאד חשוב.

זבולון אורלב: אנחנו מקיימים ישיבה בסוגיית ההקלות לסטודנטים מגויסים, זו לא הפעם הראשונה מאז תחילת האינתיפאדה.

זבולון אורלב: דומני שזו ישיבה שלישית או רביעית בסוגייה הזאת, אנחנו החלטנו לעשות את זה נוכח הגיוס של צו 8 שהחריף מאד את הבעיה.

זבולון אורלב: קראתי באיזשהו מקום שכמעט רבע מהמגויסים הם סטודנטים.

נחמיה לב-ציון: בגילאים האלה זה סביר.

זבולון אורלב: כן, כן.

זבולון אורלב: זה סביר, אבל זה רק מעצים מאד את הצורך שלנו.

אבי זמיר: אני אתן את הנתונים.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: בראשית הדברים, הואיל ואנחנו מדברים בהשכלה הגבוהה, אני מוצא לנכון קודם כל, לגנות מאד את אותם פרופסורים, שהם תומכי הסירוב של השירות במילואים, כולל גם גינוי מאד חריף להתבטאות האומללה של אותם פרופסורים שאמרו שהם היו מעדיפים שהסטודנטים ילכו לכלא ולא לשרת במילואים, הם היו כך יותר מבינים את הצורך לעזור להם.

זבולון אורלב: אני חושב שאנחנו, כוועדת החינוך, צריכים לצאת חוצץ כנגד הגישה הזאת ואני גם קורא לראשי המוסדות להשכלה גבוהה: בשעה שהסטודנטים שלהם נקראים בצו חוקי לשרת במילואים, הציפייה היא שבלי שום קשר לדעה פוליטית, הם יעזרו לאותם סטודנטים, יתמכו ויתנו להם את הגיבוי הראוי.

זבולון אורלב: אני חייב לציין שגם חבר הכנסת איתן כבל, שמשרת בחטיבת הצנחנים שבאזור טול-כרם, כל פעם שהיתה לו משמרת שם, בתצפית, הוא היה מתקשר אלי ואומר לי: זבולון, אני פה הופך להיות הכותל המערבי של החיילים.

זבולון אורלב: ביקשתי ממנו גם לפתוח לשכה לפניות החיילים שם בחטיבה, כדי לאסוף את הבעיות.

זבולון אורלב: הוא רצה מאד להיות כאן בישיבה אבל הוא לא יכול היה להיות, כי הוא עדיין משרת שם.

זבולון אורלב: הוא גם שלח לי מכתב ואני בהחלט מוצא לנכון לציין אותו, גם מבחינה זאת שזו דוגמה אישית ראויה שחבר כנסת ממשיך לשרת במילואים כל עוד הוא יכול.

זבולון אורלב: אתו גם נמצא סגן אלוף אלי כהן.

זבולון אורלב: אינני יודע אם מוסי רז גויס, אני יודע שגם הוא משרת במילואים.

זבולון אורלב: על כל פנים – אני חושב שמעבר לכך שהרשות המבצעת עושה את מה שהיא צריכה לעשות, היינו רוצים לקבל דיווח, עדכון, מהם אותם נושאים שהמערכת כרגע מטפלת בהם, לשמוע את הסטודנטים – האם עדיין נותרו בעיות פתוחות.

זבולון אורלב: הסוגיה השניה היא סוגיית התשלומים למיניהם.

זבולון אורלב: במידה וסטודנטים יהיו נאלצים להפסיד סמסטר או קורסים מסוימים בגלל שירות המילואים – בין בצו 8 בין לא בצו 8 – אנחנו מבקשים לדעת האם יש הסדר שהם לא ייפגעו בתשלומים.

זבולון אורלב: כלומר: שהתשלום שהם שילמו עבור שנת הלימודים יעמוד להם גם לאחר מכן, על מנת שהם יוכלו למצות את מה שהם יכלו ללמוד, עבור שכר הלימוד שהם שילמו.

זבולון אורלב: העניין השני בקשר לתשלומים הוא עניין התשלומים למעונות.

זבולון אורלב: יש סטודנטים רבים שנמצאים במעונות ואנחנו מבקשים לדעת מה יקרה אתם לאור כל זה שהם יצטרכו, כנראה, להאריך את שנת הלימודים שלהם.

זבולון אורלב: הנושא האחרון שאני רוצה לשאול עליו, זה דרכי הפרסום.

זבולון אורלב: ב-70% מהבעיות שהועברו אלי וביררתי אותם, יש פתרונות נכונים ומצוינים.

זבולון אורלב: הבעיה היא שהסטודנטים לא יודעים אותם.

זבולון אורלב: הסטודנט תקוע שם באיזה ג'אבל, או באיזשהו מחנה פליטים והשאלה היא איך מביאים אליו את המידע.

זבולון אורלב: הפרסום בעיתונים, להערכתי, לא מספיק והשאלה היא אם פה המל"ג תהיה מוכנה להוציא פרסום שיופץ באמצעות צה"ל.

זבולון אורלב: שלכל חייל מגויס, חלק מהפק"ל שלו יהיה תדריך במידה והוא סטודנט.

זבולון אורלב: ראיתי שההסתדרות, אגב, עושה מעשה ראוי בעניין הזה.

זבולון אורלב: גם היא הוציאה איזשהו פרסום לאותם מגויסים בכל מה שקשור בזכויות במקומות העבודה שלהם – ואני לא יודע איך הם מחלקים את זה, אבל אני רואה שהם מבזבזים הרבה כסף בעיתונים כדי להודיע שיש תדריך כזה.

זבולון אורלב: אני חושב שהמידע והסרת אי הוודאות יכולים מאד מאד לעזור, להוריד מתח, להוריד חרדות, לתת למגויס ראש שקט יותר בכל מה שקשור ללימודיו.

זבולון אורלב: כל זה, כמובן, על כל יתר הנושאים שדיברנו גם בישיבות הקודמות: הצילומים, התקצירים, מועדי ב' לתואר ראשון וכדומה.

נחמיה לב-ציון: אני מציע שצה"ל יתחיל.

זבולון אורלב: צה"ל.

זבולון אורלב: בבקשה.

זבולון אורלב: תת אלוף אבי זמיר, ראש חטיבת התכנון באכ"א.

אבי זמיר: היקף הסטודנטים הכללי שהם בעלי פוטנציאל לשירות מילואים – אני לא מדבר על מי שגויס כרגע בפועל – פוטנציאל שירות מילואים הוא בסדר גודל, כרגע, של 45 אלף סטודנטים.

אבי זמיר: בסיטואציה הנוכחית היקף הסטודנטים המגויסים הוא סדר גודל של כ-4,500.

זבולון אורלב: מה זה אצלך סטודנטים?

זבולון אורלב: כל המאתיים אלף?

אבי זמיר: לא.

אבי זמיר: אנחנו מדברים על סטודנטים לתואר ראשון.

זבולון אורלב: כמה סטודנטים לתואר ראשון יש?

נחמיה לב-ציון: כ-130 אלף.

אבי זמיר: הוא מדבר גם על סטודנטיות.

אבי זמיר: אני מדבר על מי שהוא פוטנציאל שירות אמיתי.

אבי זמיר: בסיטואציה הנוכחית היקף הסטודנטים המגויסים הוא 4,500 והכוונה לסטודנטים שגויסו במסגרת חומת מגן וגם עבור פיקוד הצפון.

זבולון אורלב: לא כולל את השמ"פ הרגיל.

אבי זמיר: פחות או יותר השמ"פ הרגיל תורם גם, אבל בדקנו במחשב כרגע – זה סדר גודל של 4,500 כולל השמ"פ הרגיל.

אבי זמיר: מבחינת המאפיינים של הגיוס הזה – וזה אחד הנושאים הכי משמעותיים – אנחנו גייסנו כרגע סדר גודל של כעשרים ושישה אלף חיילי מילואים.

אבי זמיר: המאפיין של הזימון הזה הוא מאפיין מאד משמעותי מבחינת הסטודנטים.

אבי זמיר: אחד, היקף גדול של סטודנטים – גם מגויסים בכלל, אבל של סטודנטים – בנקודת זמן מסוימת וצריך לזכור שזה היה ללא התראה.

אבי זמיר: זאת אומרת: לפרט לא היה זמן להיערך לקראת גיוסו.

אבי זמיר: זה היה ללא התראה, בנקודת זמן אחת.

זבולון אורלב: זאת אומרת:

זבולון אורלב: הצו 8 הזה לא מועיל לו לגרף הרגיל.

אבי זמיר: הוא תוספת לשירות של השנה.

אבי זמיר: זאת אומרת: יגיעו גם סטודנטים חיילים לסדר גודל של שישים ימי מילואים השנה, יכול להיות שגם יותר בחלק מן המקרים.

אבי זמיר: צריך להבין גם שזה זימון נוסף באותה שנה, זאת אומרת: זה פיצול, זה מספר פעמים.

אבי זמיר: זה גם מקשה.

אבי זמיר: צריך לזכור שההקלות שאנחנו מגדירים לסטודנטים במסגרת השירות הרגיל, שאנחנו אומרים: סטודנט לא ייקרא במשך שנת לימודים אחת מעבר לעשרים ואחד יום, אינן חלות בצו חירום.

אבי זמיר: זאת אומרת:

אבי זמיר: אם משך הזמן בשירות הזה הוא סדר גודל של כעשרים ושבעה ימים, אז היכן שמפקדו של החייל לא היה יכול להיענות לבקשת הפרט, אז הוא משרת את כל עשרים ושבעת הימים.

זבולון אורלב: ובנוסף לזה ישרת עוד עד 21 יום.

אבי זמיר: כן.

אבי זמיר: זאת אומרת: יש כאן באיזשהו מקום מגבלה נוספת.

אבי זמיר: אנחנו בסך הכל נדע להגיד שהתחלנו לגייס את סבב ב'.

אבי זמיר: על פי החלטה של הרמטכ"ל השירות הנוכחי לא יעבור את ה-27 ימים.

אבי זמיר: מכאן שאנחנו התחלנו – אפשר להגיד היום – נכון שבהיקפים יותר קטנים, לגייס את הסבב שצריך להחליף את החבר'ה שישתחררו בשבוע הבא.

אבי זמיר: יש חשיבות רבה לכך שבאמת אחרון אנשי הסגל בפקולטה, בחוג, כולם יכירו את הנושא כדי שיוכלו לתת מענה לפרט.

אבי זמיר: כמו שציינת, בהתאם למפגש שהיה בשבוע שעבר, הגענו למספר הבנות שכרגע גם עובדים על יישומן.

אבי זמיר: אם נגעת בסוגייה הפרסום, אז באמת מעבר לפרסום של כל אוניברסיטה יהיה גם פרסום מרוכז אחד ואפשר להגיד שלראשונה אושר והוסכם במגע של ערב החג כבר בין האנשים הרלוונטיים, שנפיץ בשבוע הבא 3000 עותקים שנעביר את זה לראשונה לכל משרדי הקישור.

אבי זמיר: גם אותן הסכמות שהיו עד היום, לא היה לנו אישור להפיץ אותן.

אבי זמיר: אז נפיץ אותן בשבוע הבא לכל משרדי הקישור.

אבי זמיר: זה כבר אמצעי אחד שאיש המילואים יכול לקבל דרכו מענה, כי בסך הכל אנשי המילואים שואלים הרבה את הקישור.

זבולון אורלב: למה רק 3000?

זבולון אורלב: אם אתה יודע שיש 4500 והולך להיות סבב ב'?

אבי זמיר: לא, אני אומר: כל משרדי הקישור, אז זה כולם.

אבי זמיר: בשחרור הם יוכלו לתת מידע.

אבי זמיר: בנוסף לזה התחלנו בערב החג, על פי אישור שקיבלנו, יש לנו את האינטרנט שלנו של ראש אכ"א מילואים ואז אנחנו מכניסים את זה גם על מערכות האינטרנט, כמו כן על פי הבקשה זה יופץ גם בכל האוניברסיטאות.

אבי זמיר: אז ברגע שזה בכל האוניברסיטאות ובכל משרדי הקישור וגם באינטרנט, אני מאמין שבדרך זו אפשר יהיה להעביר את זה לידי ביטוי בצורה מיטבית.

אבי זמיר: סוכם גם על מוקדי פניות שיהיו בכל אוניברסיטה ומוקד נוסף במשרד החינוך שייתן מענה למי שלא יצליח לקבל אותו בדרך אחרת.

נחמיה לב-ציון: לא במשרד החינוך, במועצה להשכלה גבוהה.

אבי זמיר: במועצה להשכלה גבוהה, סליחה.

זבולון אורלב: כמה הולכים להיות בסבב ב', עכשיו?

אבי זמיר: אני לא רוצה לגעת בהיקפים, זו פונקציה של הערכת מצב.

אבי זמיר: על פי הערכת המצב שהפעלנו ביומיים האחרונים - - -

זבולון אורלב: לא, אני שואל לגבי היקפי הסטודנטים.

אבי זמיר: בהיקפים קטנים יותר, כרגע, מההיקפים שזומנו בשלב הראשון.

אבי זמיר: כמובן, זו פונקציה של הערכת מצב.

זבולון אורלב: אבל יש להניח שאחוז הסטודנטים יהיה אותו אחוז, פחות או יותר.

אבי זמיר: כן, בוודאי.

אבי זמיר: כמו שאמרת, אם אנחנו מדברים על היקפים של 4500 מתוך 26 אלף, זה סדר גודל של קצת פחות מעשרים אחוז מהיקף המגויסים.

זבולון אורלב: נתקלתם באיזושהי בעיה לא פתירה מול מערכת ההשכלה הגבוהה?

זבולון אורלב: יש נושאים במחלוקת?

אבי זמיר: תראה, מבחינת הפרט, כמו שאמרת, בינתיים עולות רק שאלות, כי החבר'ה עוד לא השתחררו, אז אף אחד עוד לא נבחן במימוש של אותן הבטחות ואותן הסכמות.

אבי זמיר: אני מאמין שבשבוע הבא נתחיל לשחרר אותם ואז נדע יותר טוב.

אבי זמיר: מבחינת המוסדות וכדומה, כרגע לא נתקלנו.

אבי זמיר: אני אומר את זה לרשות כל הפורום, גם מבחינת ההבנות וההסכמות ואמרתי מקודם שהמבחן יהיה באמת במימוש של העניין ובמימוש ברמת הפרט, לא רק כמכלול אחד שלם.

זבולון אורלב: זו בשורה מה שאתה אומר, שאין שום בעיה שאתם העליתם מנקודת מבטכם ולא הצלחתם להגיע להבנות עם מערכת ההשכלה הגבוהה.

אבי זמיר: יש אולי נושאים שהם קצת מעבר, שליאור העלה אותם.

אבי זמיר: אם הוא ירצה הוא יעלה אותם, אבל אלה דברים שהם כבר מעבר לצבא.

זבולון אורלב: אנחנו נשמע ממנו.

אבי זמיר: אני חושב שאולי נכון לתת גם לדברים האלה מענה, אבל זה משהו שהוא כבר מעבר למגרש שלנו.

זבולון אורלב: תגיד לי, יש כבר קיצור של קצין מילואים ראשי?

אריאל היינמן: קמל"ר.

זבולון אורלב: לקמל"ר יש מה להוסיף?

אריאל היינמן: הצבא האינטרס שלו זה שחייל המילואים ירגיש הכי טוב בעולם, לא ייפגע, לא תרד לו המוטיבציה בעקבות זה והוא ירגיש שהוא לא רוצה לבוא שוב בפעם הבאה, אבל את הדילמות צריך לסגור במישור שבין הסטודנטים – במקרה הזה נציגם פה – ובין המוסדות להשכלה גבוהה ואני לא חושב שהצבא צריך לייצג כאן עמדה: אני רוצה שיקרה כך וכך לסטודנט, כי האמירה היא אמירה כללית: אני רוצה שלסטודנט לא יקרה שום דבר עקב זה שהוא יוצא למילואים או, אם זה לא ריאלי האמירה הזו, אז שהפגיעה בו הכי מינימלית האפשרית.

אריאל היינמן: והטכניקה היא לא טכניקה שהצבא צריך להגדיר אותה, אלא היא טכניקה שצריכה להיסגר בין המוסדות להשכלה גבוהה לסטודנטים.

אריאל היינמן: בתקופה הנוכחית, אני דיברתי בשבועות האחרונים גם עם פרופסור לב-ציון, גם עם חמשת נשיאי האוניברסיטאות הגדולות ביותר וגם עם ראשי המכללות.

אריאל היינמן: כולם באווירה של: אין בעיה.

אריאל היינמן: כל מה שרוצים.

אריאל היינמן: הכל.

זבולון אורלב: יכול להיות שהפרופסור שלו הוא פרופסור סרבן.

אריאל היינמן: לא, עזוב לרגע את המקרה הזה.

ליאור שטרסברג: אבל זה קורה.

זבולון אורלב: למה לעזוב?

זבולון אורלב: הבעיה היא שראיתי ביניהם, דרך אגב, גם פרופסורים שהגיעו לכאן - אני לא רוצה להזכיר את השמות שלהם - שמטפלים בכל סוגיית הפסיכומטרי.

זבולון אורלב: לתדהמתי, הם פרופסורים תומכי סרבנים.

זבולון אורלב: אז אני שואל את עצמי: רגע, הסטודנט נופל אצלם, מה יקרה אתו?

אריאל היינמן: אוקי.

אריאל היינמן: והדבר השני שאותי אישית – בתור אחד שמכיר גם את המערכת מהצד השני – מדאיג לא פחות, זה אורך הנשימה בטיפול היפה הזה.

אריאל היינמן: בוא נאמר שכל מה שנאמר כאן ליד השולחן וכל מה שנאמר פה ליד שולחנות אחרים, הכל ממומש, כמה זמן התחושה הטובה הזאת באמת תגרום לזה שזה יישאר?

אריאל היינמן: ופה חוץ מאשר כרגע להצהיר, להגיד, לומר, לדחוף, לעקוב וכולי, אין הרבה מה לעשות.

אריאל היינמן: אני חושב שכל מי שידבר פה מרגע זה ואילך – אני בזה מסיים את דברי – יגיד רק כמה הכל בסדר.

אריאל היינמן: החוכמה יהיה לשמור את זה כך שכשניפגש פה ובכל מקום אחר בעוד שנה והסטודנטים יגידו: הייתם גדולים מהחיים.

זבולון אורלב: עוד שאלה אחת יש לי אליכם, אם יש סטודנטים פצועים.

ליאור שטרסברג: יש.

זבולון אורלב: כלומר אני יוצא מנקודה הנחה שאחוז מסוים מהפצועים – כמי שהיה גם פעם סטודנט פצוע, אני יודע על הקשיים האדירים.

זבולון אורלב: כל מה שאנחנו מדברים פה זה קושי קטן.

זבולון אורלב: האם לגביהם יש איזושהי התייחסות וטיפול.

אריאל היינמן: זה עניין של האוניברסיטאות.

אריאל היינמן: הסטודנט יפנה.

זבולון אורלב: אבל בטיפולים זה לא היה אחד מהנושאים?

אריאל היינמן: לא.

אבי זמיר: לא.

זבולון אורלב: אז אני הייתי מבקש מהמערכת פה לשים גם את סוגיית הסטודנטים הנפגעים על השולחן ובהקשר הזה סטודנטים נפגעים זה לא רק בצה"ל, אלא גם בפעולות איבה.

זבולון אורלב: מבחינתנו זה היינו הך.

אריאל היינמן: זה תלוי כמה מהר הסטודנט מודיע לאוניברסיטה שלו שהוא נפצע והאוניברסיטה מיד תחבק אותו, מן הסתם.

נעמן גור: דרך אגב, בקו הפתוח שנפתח ברוב האוניברסיטאות, עונה גם על הנושא לא רק של הקשיים בלימודים, אלא גם על העניין של הטיפול במשפחה.

זבולון אורלב: אתה תכף תדבר.

זבולון אורלב: תכף תדבר.

ליאור שטרסברג: טוב.

ליאור שטרסברג: קודם כל, ברור לכל הגורמים הרלוונטיים שאנחנו עומדים כרגע בפתחו של מצב חדש לגבי כל הנושאים של הסטודנטים שמשרתים במילואים ואני מדבר גם מעבר למבצע חומת מגן, כי גם אחרי שהוא יסתיים כל הגרף של המילואים עובר שינוי דרסטי.

ליאור שטרסברג: אותם 21 יום שתמיד היו איזשהו עוגן, לפחות לגבי הסטודנטים, בין אוקטובר ליולי – גם השתנו.

זבולון אורלב: קראתי בעיתון שזוג שניצל מהפיגוע במלון פרק בנתניה תרם קרן של 250 אלף שקלים לסטודנטים בבר אילן.

ליאור שטרסברג: כן.

ליאור שטרסברג: גם לאוניברסיטה העברית יש מלגה של 1500 שקלים, דברים שהם מוערכים.

ליאור שטרסברג: אבל כמו שאנחנו מכירים את הנתונים - אנחנו מקבלים כל הזמן עדכונים מהשטח עוד לפני מבצע חומת מגן – יש לא מעט בעיות בנושאים האלה.

ליאור שטרסברג: ואני מדבר על נושאים מהשטח של תקצירי הרצאות, של מערכי שיעורי עזר, של מועדים מיוחדים.

ליאור שטרסברג: אני אומר שוב: יש רצון טוב במוסדות, זה נכון, אבל זה לא אומר שאין המון המון בעיות.

ליאור שטרסברג: לי יש חשש – ואני מה לעשות?

ליאור שטרסברג: מטבעי סקפטי – שכרגע הדברים נורא חמים ונורא בוערים ויש פרגון והכל טוב ויפה ובעוד חודש, כשהאבק יתפוגג מעט ואותו סטודנט יחזור לקמפוס, יהיו בעיות.

ליאור שטרסברג: לכן אני אומר שאם המוסדות יחד אתנו ובעצם כל הגורמים לא יתגייסו והחל מאתמול יתחילו להכין ברמה האופרטיבית – ותכף אני אגע במספר דברים – את השטח לחזרה של אותם חיילים, אז אנחנו נעמוד בפני מצב מאד מאד עגום.

ליאור שטרסברג: הוקם באותה ישיבה עם שרת החינוך איזשהו צוות יישום, שאני רואה בו חשיבות מאד מאד גדולה, אם הוא באמת יעבוד בצורה שיטתית.

ליאור שטרסברג: אני מאד חושש ממצב כזה שבעצם יהיה שוני גדול בין סטודנט שלומד במוסד x לבין סטודנט שלומד במוסד y.

ליאור שטרסברג: לכן צריך ליצור איזשהו סטנדרט אחיד לכל סטודנט באשר הוא, שהמוסד מוכרח לתת לו.

ליאור שטרסברג: אם יש מוסדות שמעבר לזה רוצים לתת – תכף אני אעלה איזושהי אפשרות שהעליתי אותה גם אז ולצערי היא לא התקבלה ואני חושב שראוי לדבר עליה או להציע אותה לפחות הלאה, אבל – הפרמטר האחיד הוא דבר מאד חשוב וכך אותו צוות יישום אמור לפעול.

ליאור שטרסברג: לפעול על פי איזשהו סטנדרט.

זבולון אורלב: מי זה צוות היישום?

ליאור שטרסברג: צוות היישום הוא הצוות שהוחלט עליו בישיבה אצל שרת החינוך והוא אמור לכלול נציגים של כל הגורמים הרלוונטיים, צבא, מוסדות, סטודנטים.

זבולון אורלב: מי מוביל אותו?

זבולון אורלב: מי ראש הצוות?

זבולון אורלב: אתה, אהרוני?

משה אהרוני: אני מרכז.

זבולון אורלב: מרכז, בסדר.

ליאור שטרסברג: מרכז אותו ובאמת, שהוא יפעל בצורה אפקטיבית.

ליאור שטרסברג: ועוד פעם: כל הדברים האלה, נכון שהם בגדר המלצות, אבל בעניין הזה אסור שיהיו טעויות.

ליאור שטרסברג: הדברים האלה צריכים להתבצע ולנו יש בעניין הזה המון ניסיון עם דברים שלא הולכים.

ליאור שטרסברג: אני אתן לכם אולי דוגמה ואולי אכנס פה לפרטים, אבל זה מאד מאד חשוב.

ליאור שטרסברג: כי תבינו, סטודנט שחוזר משירות מילואים ולא הולכים לקראתו, זו תחושה מאד מאד קשה.

ליאור שטרסברג: לדוגמה, יש קורסי קדם בכלכלה או במקצועות כאלה.

ליאור שטרסברג: קורס קדם שאם אתה לא מסיים אותו, אתה לא יכול לעבור לקורס ב'.

ליאור שטרסברג: ברגע שתוקעים לך את המבחן בסמסטר העוקב הבא יש לך בעיה חמורה להמשיך הלאה.

ליאור שטרסברג: בעצם אני מדבר פה, במכלול הנושאים, על המישור האקדמי שהוא מאד מאד חשוב.

ליאור שטרסברג: עוד נקודה, למשל.

ליאור שטרסברג: סטודנט שנרשם לעשרה קורסים, מגיע לאחר חודש וחצי של שירות מילואים, הוא לא יכול לעמוד בעומס של עשרה קורסים.

ליאור שטרסברג: לכן הוא מחליט להיפלט כרגע משניים שלושה קורסים.

ליאור שטרסברג: יש פה גם את הנושא של שכר הלימוד שהוא שילם עליו - - -

זבולון אורלב: על זה אין סיכומים?

ליאור שטרסברג: עוד פעם:

ליאור שטרסברג: אני שמעתי את רוח הדברים באותה פגישה עם שרת החינוך והיא היתה חיובית, גם ממשה אהרוני מהמל"ג.

ליאור שטרסברג: לא שמעתי דברים שקורים.

ליאור שטרסברג: לא שמעתי שהחליטו שלסטודנט שהחליט כתוצאה משירות מילואים לא להירשם לקורס, יש זכאות מבחינת שכר הלימוד.

ליאור שטרסברג: יש גם את הנושא הזה של המעונות.

ליאור שטרסברג: מגורים במעונות, שגם הם עולים כסף.

ליאור שטרסברג: מעבר לזה, נושא הפרסום שעלה פה הוא מאד מאד חשוב.

ליאור שטרסברג: הולך להיפתח גם מענה קולי בהתאחדות של 800 – 1 בשיתוף פעולה עם המל"ג.

ליאור שטרסברג: גם הוא, אני מניח, יחד עם המענה הקולי בתוך הקמפוסים, יכול לתת תשובה לעניין הזה, אבל מה שאני אומר עוד פעם: צריך להיערך לזה ולא ליצור מצב שבו אחרי שהסטודנט יחזור לקמפוס, אז יתחילו פתאום לחשוב: איפה תקצירי ההרצאות ואיך מוצאים את המתרגלים כדי שיעבירו את שיעורי החונכות.

ליאור שטרסברג: אלה דברים שצריכים לקרות.

ליאור שטרסברג: עוד נקודה שצריך להתייחס אליה, זה הנושא של המכינות הקדם אקדמיות.

זבולון אורלב: העליתי גם את זה.

ליאור שטרסברג: גם מבחינת הבגרויות וגם מבחינת המוסדות עצמם, שהרישום אליהם מן הסתם יתעכב.

ליאור שטרסברג: לכן גם העליתי – ואני יודע שזה משהו שבאוניברסיטת חיפה גם עשו אותו – את הנושא של שתי נקודות זיכוי אקדמיות לכל סטודנט ששירת מעל 21 יום.

ליאור שטרסברג: אני חושב שזו יוזמה חשובה.

נעמן גור: מעל 35 יום.

ליאור שטרסברג: לא, אני מדבר מעל 21 יום, כדי שזה יהיה גם יישומי.

מיכה רב: בחיפה זה מעל 35 יום.

ליאור שטרסברג: נכון, אבל אני מדבר על מעל 21 יום.

ליאור שטרסברג: אני חושב שזו אמירה ראויה, אין פה שום פגיעה ברמה האקדמית, אבל יש פה גם אמירה וגם טיפה טיפה הקלה לאותו סטודנט שעושה כל כך הרבה ימי מילואים והוא צריך אחר כך לחזור הביתה ולעשות את התואר.

זבולון אורלב: זה רק באוניברסיטת חיפה?

זבולון אורלב: הייתי בטוח שזה בכל האוניברסיטאות.

ליאור שטרסברג: באוניברסיטת חיפה זה המקום היחיד שעושים את זה וגם הרשה לי לציין שבאוניברסיטת חיפה זה לא כל כך יישומי, כי מי שעושה מעל 35 יום, זה מג"דים - - -

אבי זמיר: 35 יום בכל שנה זה לא ריאלי, השנה הזאת זה כנראה יהיה ריאלי.

ליאור שטרסברג: לכן אני חושב שיש פה איזושהי שעת כושר כדי לעשות את זה.

ליאור שטרסברג: זהו.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: עכשיו מערכת ההשכלה הגבוהה.

זבולון אורלב: לפני שאני נותן לנחמיה, עוד שאלה אחת: יש מערכת מלגות מאד מפותחת במערכת ההשכלה הגבוהה.

זבולון אורלב: השאלה שלי: האם לנוכח הגיוס הגדול, לא ראוי, כדי להקל גם כספית על אותם סטודנטים, להכניס כהוראת שעה כאחד מהקריטריונים למתן המלגות, את שירות המילואים.

זבולון אורלב: אם אני מתפרץ לדלת פתוחה, תאמרו לי.

זבולון אורלב: כי הנחת היסוד שלי היא שאם אותו סטודנט עבד והוא צריך עכשיו לחזור ללימודים, זה לא בדיוק מסתדר לו עם העבודה, למרות ששוב: יש תגמולים, ביטוח לאומי.

זבולון אורלב: אפשר להסיט בסדרי העדיפויות את מערכת המלגות ולתת, כהוראת שעה לתקופת המלחמה, יותר נקודות לעניין זה, על מנת שסטודנט ידע שיש לו לא רק עורף אקדמי, אלא גם במובן מסוים עורף כלכלי.

זבולון אורלב: עכשיו אנחנו בסוף שנה, אז בטח כבר גמרו את המלגות.

זבולון אורלב: אז אולי אפשר להקדים את המלגות של השנה הבאה ועוד כל מיני דברים שהם לא תוספת תקציב.

זבולון אורלב: אני, אם אפשר היה להוסיף תקציב הייתי שמח, אבל אני מכיר את המצב.

זבולון אורלב: לפחות לשנות סדרי עדיפויות בתוך מערכת ההשכלה הגבוהה.

זבולון אורלב: שסטודנט ידע שיש לו גם עורף כלכלי.

נחמיה לב-ציון: טוב.

נחמיה לב-ציון: עוד במהלך חופשת חג הפסח, כשבעצם כל המדינה היתה סגורה – האוניברסיטאות היו סגורות – עמדתי בקשר עם ליאור וגיבשנו קו שבו אמרנו שההתאחדות עומדת בקשר עם הסטודנטים, אנחנו, ברגע שיחזרו לעבודה וללימודים – זה אומר באותו יום ראשון אחרי החג – הקמנו מה שקראנו "חדר מצב", שהמרכז שלו זה משה אהרוני.

נחמיה לב-ציון: באותו יום הוצאנו מכתב לראשי המוסדות שבו אמרנו להם שכל המערכת צריכה להתגייס, רעננו להם את ההנחיות של ועדה שמונתה בזמנו, פעלה והגישה דו"ח, בראשות ניסן לימור, שהסטודנטים היו שותפים לה וקבענו שהנוהל צריך להיות, שכל סטודנט עומד קודם כל מול המוסד שלו, שצריך שיהיה בו מישהו שיטפל בנושא הסטודנטים.

נחמיה לב-ציון: אם הוא לא מוצא סעד במוסד, הוא פונה אל התאחדות הסטודנטים, ההתאחדות מעבירה אלינו ואנחנו מטפלים בבעיה.

נחמיה לב-ציון: מאז היו כבר גם פניות ישירות אלינו.

נחמיה לב-ציון: אין לנו בעיה, אנחנו פרסמנו את מספרי הטלפון שלנו ואנחנו בהחלט נענה גם ישירות, אם כי חשבנו שהדרך הנכונה היא שקודם כל המוסד יפתור את הבעיות, אם לא אז ההתאחדות מרכזת את הבעיות ומעבירה אלינו.

נחמיה לב-ציון: אנחנו הכנו להבוקר – וזה יהיה לפרסום ביום ראשון – את עיקר השירותים הניתנים לסטודנטים המשרתים במילואים.

נחמיה לב-ציון: המסמך עצמו הוא ארוך יותר, הוא מופיע עכשיו באינטרנט אצל קצין מילואים ראשי.

נחמיה לב-ציון: אנחנו נפרסם אותו.

נחמיה לב-ציון: החוברת שדובר פה עליה תהיה החוברת המלאה, של ארבעה-חמישה עמודים, אבל פה, בעמוד 1 קיצרנו את כל הדברים הרלוונטיים וכפי שאתם רואים זה קיצור השירותים, האחריות היא על המרצים ומזכירות החוגים.

נחמיה לב-ציון: אנחנו חושבים שכל מזכירות חוג היא האחראית לתיאום והתיאום יעשה על ידי דיקן הסטודנטים או מי שמונה לכך.

נחמיה לב-ציון: כל ההסדרים המפורטים על פי נהלי המוסד ואפשר שיעלו נושאים אחרים ובכולם יטפלו המוסדות באותה רוח אוהדת.

נחמיה לב-ציון: מי שהפסיד מעבדות, סמינריונים, סדנאות, יוכל להשלים את החסר או לקבל פטור.

נחמיה לב-ציון: סטודנט ששירת במילואים יקבל תלושי צילום.

נחמיה לב-ציון: הוא יקבל ללא תשלום כל תקצירי ההרצאות והקלטות.

נחמיה לב-ציון: המוסדות יערכו להכין מאגר.

נחמיה לב-ציון: הודענו להם, שלחנו להם עוד מכתב וביקשנו שיתחילו להכין את המאגר.

נחמיה לב-ציון: עוד שאלה שהעלה ליאור – מי שהפסיק או נעדר מקורס המהווה "דרישה מוקדמת" יוכל ללמוד את הקורס הבא במעמד "על תנאי".

נחמיה לב-ציון: ולבסוף – לשאלה האחרונה שלך – סטודנט שמשרת במילואים בפועל, יהיה זכאי לנקודות זכות לצורך בחינת זכאותו לקבלת מלגות ומעונות.

זבולון אורלב: מה הסטטוס של המסמך הזה?

נחמיה לב-ציון: המסמך הזה הוכן על ידי ועדה של ות"ת בראשות המנכ"ל, הסתדרות הסטודנטים, הועבר לכל המוסדות והמוסדות קיבלו עליהם לקיים אותו.

נחמיה לב-ציון: כמובן, כל אחד מקיים אותו בהתאם לנוהלים, להסדרים האקדמיים שלו.

נחמיה לב-ציון: אנחנו מקווים – ואולי נעמן יגיד משהו אחר כך - - -

זבולון אורלב: כלומר לא יכולה להיות מציאות שמוסד יאמר: תשמעו, זה מסמך של נחמיה לב-ציון, לנו יש חופש אקדמי, אנחנו לא - - -

נחמיה לב-ציון: הוא יכול להגיד שבעניין כזה או אחר לא, אבל תכף אני אגיד משהו בעניין המשמעות התקציבית של זה.

נחמיה לב-ציון: אני מיד אומר משהו לגבי המשמעות התקציבית.

זבולון אורלב: יש פה נציג ור"ה.

נחמיה לב-ציון: לכן אני אומר שנעמן יוכל להתיחס לזה.

נחמיה לב-ציון: לנו אין שום סמכות לגבי הפסיכומטרי, אבל לור"ה יש.

נחמיה לב-ציון: כנ"ל לגבי תהליכי קבלה.

נחמיה לב-ציון: אני מציע שאם נעמן יוכל, יאמר משהו בנושא הזה.

נחמיה לב-ציון: לכן אנחנו, במקום לקבל חשבונות – בהתייחס למה שנאמר פה לגבי משאבים – ולהגיד: צילמתי קורסים.

נחמיה לב-ציון: אחרי שקיבלתי עשרות מיליוני שקלים, אבקש עוד עשרת אלפים שקל בעד צילומים או בעד דברים כאלה – אנחנו לא מוכנים להתעסק עם זה.

נחמיה לב-ציון: לעומת זאת, בתקצוב האיכות שיהיה משמעותי מאד, מוסדות שלא יעמדו בקריטריונים ולא יעשו את המאמץ המירבי, ימצאו את עצמם בנזק כספי והם יודעים את זה.

נחמיה לב-ציון: לכן אני לא רואה את זה כסנקציה, אני רואה את זה כעידוד.

נחמיה לב-ציון: זו לא סנקציה, זו דרך לעודד את כל המוסדות לעשות את מירב המאמצים.

זבולון אורלב: זולת העניין הכספי אין דרך, בכל זאת, להביא את המוסדות להשכלה גבוהה לקבל את הנייר הזה?

זבולון אורלב: – אני בטוח, אגב, שכולם בסדר גמור.

זבולון אורלב: אני שואל רק לגבי אותם חריגים.

ליאור שטרסברג: דרך אגב, יש גם מכללות לא מתוקצבות.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: תכף נדבר גם עליהן.

זבולון אורלב: אני שואל אם אין דרך נוספת – זולת עניין התקצוב לתשס"ג – להביא את המוסדות לכך שהם יפעלו על פי המסמך הזה.

נחמיה לב-ציון: הם יפעלו, מפני שאנחנו עכשיו, כדי לתקצב את תשס"ג, מקבלים את הדיווחים במהלך תשס"ב.

נחמיה לב-ציון: לכן מה שהם יעשו בשבועות האלה, ישפיע על התקצוב של תשס"ג.

זבולון אורלב: שאלה מנדנדת נוספת בסוגייה הזאת: האם ישבתם עם ראשי ור"ה, או שזה רק עובר במסמכים?

נחמיה לב-ציון: על מה?

זבולון אורלב: על הסוגייה הזאת.

זבולון אורלב: האם היתה פגישה עם ראשי ור"ה?

זבולון אורלב: ישבו עם הנשיאים, ישבו עם הרקטורים?

נחמיה לב-ציון: על התוכנית הזאת?

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: האם הם מודעים?

זבולון אורלב: האם התקיים איזה דיון, או ששולחים להם את זה בפקס וזהו.

נחמיה לב-ציון: התוכנית הזאת היא לא חדשה.

נחמיה לב-ציון: התוכנית הזאת יצאה – מתי?

משה אהרוני: ביולי 2001.

ליאור שטרסברג: זה לא אומר שהיא בוצעה.

ליאור שטרסברג: יצאה – נכון.

ליאור שטרסברג: היו בעיות ביישום שלה.

ליאור שטרסברג: היתה רוח טובה, אבל היו בעיות ביישום.

זבולון אורלב: ולגבי הדברים הנוספים?

ליאור שטרסברג: עכשיו זה מצב חדש.

זבולון אורלב: אני הגשתי הצעות חוק שלצערנו - - -

נחמיה לב-ציון: ליאור, לא ידענו שהמבחן האמיתי יהיה כל כך קרוב ובהיקף הזה.

נחמיה לב-ציון: נצטרך לעמוד במבחן.

נחמיה לב-ציון: עוד מעט נעמן יאמר את דברו, אתם רואים במודעות שהמוסדות מפרסמים בעיתונים, מלא אופטימיות, מלא חום - - -

זבולון אורלב: נכון.

נחמיה לב-ציון: ואני סומך עליהם.

נחמיה לב-ציון: תראו, זה בסך הכל הסטודנטים שלהם - - -

זבולון אורלב: נכון, השאלות הן לגבי היוצאים מן הכלל.

זבולון אורלב: אין לי ספק שלגבי הכלל זה נכון.

נחמיה לב-ציון: בבקשה.

אריאל היינמן: אני רק רציתי להציג את הדברים על השולחן.

אריאל היינמן: המסמך הזה, שמהווה תקציר של מסמך רחב יותר, הוא – נגדיר את זה בצורה פשוטה – המלצה בלבד.

אריאל היינמן: כלומר: אף אחד לא התחייב לקיים אותו.

אריאל היינמן: ישנם מוסדות שמקיימים יותר ממה שכתוב כאן וישנם מוסדות שמקיימים פחות ממה שמצוי כאן.

זבולון אורלב: אתה יכול לומר לי מי?

זבולון אורלב: אתה יכול לומר לי מי מקיים פחות ממה שכתוב פה?

אריאל היינמן: עזוב, אם אני אגיד לך - - -

זבולון אורלב: מה זה עזוב?

זבולון אורלב: מי יגיד לי?

אריאל היינמן: יגיד לך יושב ראש התאחדות הסטודנטים.

ליאור שטרסברג: יש מקרים ספציפים בהמון מוסדות שלא קורים.

ליאור שטרסברג: אין מוסד שזה לא מקוים בו לחלוטין, וגם אין, להערכתי, מוסד שמקיים את הכל במאה אחוז.

זבולון אורלב: השאלה היא אם יש מוסדות שהם פתולוגיים שיטתיים בסוגיה הזאת.

ליאור שטרסברג: לא.

נחמיה לב-ציון: לא.

נחמיה לב-ציון: אני תכף אגיד.

נחמיה לב-ציון: אני אענה על השאלה של אריאל.

אריאל היינמן: לכן צריך לשים את זה על השולחן במובן הזה, שזה סוכם באיזושהי ועדה שהיתה, ניתן כהמלצה וכל אוניברסיטה – ואני נפגשתי עם חלק מהנציגים – אומרת: את הסעיף הזה, את זה, אני לא חושב שנכון ליישם.

אריאל היינמן: וברגע שהוא חושב את זה, אז זה המצב - - -

זבולון אורלב: ליאור, מה שאני מציע: תאספו את המקרים האלה.

זבולון אורלב: הוא לובש מדים אז הוא לא רוצה, סליחה על הביטוי, להלשין.

זבולון אורלב: אבל זה תפקידך.

זבולון אורלב: בוא נביא אותם.

זבולון אורלב: נביא את ראשי המוסדות ונדבר ונשאל למה אוניברסיטה ספציפית אומרת שסעיף ספציפי לא יכולים לקיים.

זבולון אורלב: בשביל זה אנחנו קיימים.

זבולון אורלב: תאסוף את זה.

אריאל היינמן: כמה מהם יגידו לך את זה פה ליד השולחן?

נחמיה לב-ציון: לא, לא.

נחמיה לב-ציון: תראו, המצב הוא פשוט.

נחמיה לב-ציון: אריאל צודק שזו המלצה, מסיבה פשוטה, שהסמכות לעשות את כל זה על פי החוק היא בידי המוסדות ואין אף אחד שיכול לאכוף עליהם.

נחמיה לב-ציון: יש חופש אקדמי ואנחנו רוצים לכבד אותו גם היום.

נחמיה לב-ציון: אלא מאי?

נחמיה לב-ציון: לנו – ועכשיו אני מדבר כות"ת, לא כמל"ג – לנו יש המכשיר הכספי, התקציבי.

נחמיה לב-ציון: ואנחנו מתכוונים להשתמש בו על מנת להבטיח שכיוון שאנחנו נותנים לזה עדיפות עליונה וחשיבות, המוסדות ידעו את זה ונזכיר להם את זה שוב בימים אלה, כי ות"ת אישרה את מודל האיכות סופית לפני שבועיים.

נחמיה לב-ציון: אנחנו היום מוציאים להם את זה - - - והם ידעו שלא לקיים את הדברים האלה, יהיה לזה מחיר.

ליאור שטרסברג: נחמיה, אם אפשר שניה?

ליאור שטרסברג: למשל, קח את הדוגמה של – ואני אומר את הדברים על השולחן – מערך של שיעורים מצולמים, שזה דבר שמופיע בדו"ח.

ליאור שטרסברג: מעבר לטכניון, ששם באמת מפותחים בנושא הזה, אף מוסד לא ממש מסודר עם הצילומים.

ליאור שטרסברג: יש מקומות שיש, אבל זה לא בצורה מלאה.

ליאור שטרסברג: בשביל זה צריך את המשאבים כדי לעשות את זה.

נחמיה לב-ציון: לא, לא.

נחמיה לב-ציון: שום משאבים.

נחמיה לב-ציון: לטכניון אין יותר משאבים.

ליאור שטרסברג: אבל הטכניון השקיע בזה לאורך שנים והיום יש מאגר.

נחמיה לב-ציון: ליאור, הטכניון יקבל את מקסימום הנקודות בסעיף הזה ולכן יקבל יותר כסף ואוניברסיטה אחרת תקבל או מינימום או משהו באמצע, לפי מה שהיא עשתה בנושא הזה ופעם הבאה היא תראה שכדאי לה לעשות יותר.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: אני אתן תכף את רשות הדיבור לנציגי המוסדות, אני רק רוצה לתת קודם לאהרוני להשלים, בבקשה.

משה אהרוני: מילה אחת.

משה אהרוני: אחת המטרות שלשמן הוקם אותו צוות ניהול שליאור הזכיר אותו, צוות יישום, שבו יהיו נציגים של מכללות, מכללות לא מתוקצבות, אוניברסיטאות, הצבא, הסטודנטים וכולי, הוא באמת ללוות בזמן אמת את המימוש של כל הדבר הזה.

משה אהרוני: ללמוד מהשטח איזה בעיות יש כאשר הם יחזרו.

משה אהרוני: אנחנו, אצלנו, הקמנו כבר את חדר המצב שנחמיה הזכיר ומתקבלות, אמנם עדיין לא מבול של פניות, אבל מטפטפות, ככה.

משה אהרוני: ואני למדתי כבר – ואני מדבר אישית עם סטודנטים ועם הורים של סטודנטים – שיש סוגים שונים של בעיות ושאלות, בנושא תשלומים, בנושא קורסים, בחינות, הזכרת את נושא הפצועים.

משה אהרוני: נלמד את כל הנושא של מה חריג, מה לא חריג, איזה סוגים שונים של בעיות מתעוררות ונלווה את כל הנושא הזה.

משה אהרוני: אנחנו למעשה, עכשיו, בפעם הראשונה נתקלים בזמן אמת בדבר הזה מעבר למסמכים ולהנחיות.

משה אהרוני: לכן, באותו צוות יישום אנחנו נלווה את כל המימוש של זה.

זבולון אורלב: אומרים לך כבר: יש בעיה של המעונות.

זבולון אורלב: יש לך בעיה של בחינות משנה בתואר שני.

נחמיה לב-ציון: אתה מעלה את זה כבר בשאלה תיאורטית.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: שאלה מעשית.

נחמיה לב-ציון: מי?

נחמיה לב-ציון: באיזו אוניברסיטה?

נחמיה לב-ציון: באיזה מקום?

נחמיה לב-ציון: באיזו בחינה.

נחמיה לב-ציון: אם זה לא טופל במוסד - - - קודם כל זה צריך להיות מטופל במוסד.

משה אהרוני: ניקח את הפרטים ואת המוסדות.

משה אהרוני: אנחנו בקשר עם הדיקנים של כל מוסד, עם הפקולטאות וכולי ונראה איך מגבשים פתרונות לכל הדברים.

זבולון אורלב: כן, אבל יש נושאים שפה יש להם קווים מנחים לפתרון ויש נושאים שאין פה קווים מנחים לפתרון.

נחמיה לב-ציון: אבל נטפל בהם באותה רוח.

נחמיה לב-ציון: יש פה רוח.

נחמיה לב-ציון: תראה, זבולון.

נחמיה לב-ציון: המסמך הזה משקף רוח של דברים.

נחמיה לב-ציון: אם יש עוד בעיה טכנית שלא חשבנו עליה – ולא יכולנו לחשוב על הכל – אני כותב פה: "אפשר שיעלו נושאים אחרים ובכולם יטפלו המוסדות באותה רוח אוהדת".

נחמיה לב-ציון: כלומר, נגיד שהשמטנו איזה מקרה ספציפי במקום מסוים.

נחמיה לב-ציון: ההנחיות האלה נותנות את הקו.

נחמיה לב-ציון: פטורים, לדחות, עזרה לסטודנט, להעמיד לרשותו חומר, כל הדברים האלה.

נחמיה לב-ציון: כל מה שיעלה זה – שוב אני אומר:

נחמיה לב-ציון: הפניה הראשונה צריכה להיות למוסד והמוסד צריך לפתור את הבעיה ואני מקווה שברוב המקרים זה יגמר ברמת המוסד.

נחמיה לב-ציון: אם לא – יפנו להתאחדות הסטודנטים.

נחמיה לב-ציון: התאחדות הסטודנטים תעמוד בקשר אתנו ויחד נפתור את הבעיה.

זבולון אורלב: במסמך שאתם הולכים להפיץ, יש את כל הטלפונים גם לאן הסטודנטים יפנו?

נחמיה לב-ציון: יהיו.

נחמיה לב-ציון: יהיו, עד יום ראשון.

זבולון אורלב: חדר מצב, התאחדות, קווים ירוקים וכולי?

נחמיה לב-ציון: כן, כן.

נחמיה לב-ציון: אולי אפילו של כל המוסדות, אם נקבל.

זבולון אורלב: ועדת היישום שאתה מרכז אותה, היא יושבת ביום קבוע, שעה קבועה, או קודם צוברת בעיות?

זבולון אורלב: מה שיטת העבודה של ועדת היישום?

משה אהרוני: הוחלט על הקמתה רק בשבוע שעבר.

משה אהרוני: אני מקווה שבשבוע הבא נכנס אותה ונתחיל.

ליאור שטרסברג: עבר כבר שבוע.

ליאור שטרסברג: אין פה יותר מדי זמן.

זבולון אורלב: יש מועד?

משה אהרוני: עדיין לא, אבל יהיה.

זבולון אורלב: עדיין לא.

זבולון אורלב: אז ניסו לעבוד עלי.

זבולון אורלב: אמרו לי: תדחה את הישיבה כי ועדת היישום יושבת ביום ראשון.

זבולון אורלב: פנה אלי מישהו מהצמרות ואמר לי: אולי כדאי לדחות, אני מבקש ממך לדחות, כי רק עכשיו היתה ישיבה וועדת היישום עוד לא ישבה.

זבולון אורלב: אמרתי: יש מועד?

זבולון אורלב: אמרו לי: כן.

זבולון אורלב: יום ראשון.

זבולון אורלב: אז אין ישיבה ביום ראשון.

זבולון אורלב: טוב.

אבי זמיר: היתה הבנה שהיא מתקיימת בתחילת שבוע הבא.

זבולון אורלב: היתה הבנה?

זבולון אורלב: אוקי, אבל היא לא תתקיים.

זבולון אורלב: היום יום חמישי, אם לא תיאמו ליום ראשון, אז היא לא תתקיים.

נחמיה לב-ציון: אני לא מאמין שהבעיה היא ישיבה.

נחמיה לב-ציון: הבעיה היא לטפל בבעיות כשהן עולות.

זבולון אורלב: פרופסור לב-ציון, בוא נאמר ככה: ברור לי לגמרי שיש באמת רוח מאד טובה.

זבולון אורלב: ברור לי לגמרי שיש רצון מאד מאד טוב.

זבולון אורלב: אני מרגיש את זה ואין ספק, זה ברור לחלוטין.

זבולון אורלב: כל הבעיה, כפי שהחברים אומרים, גם מהתאחדות הסטודנטים וגם בצה"ל, זה מבחן היישום ברמת הפרט עד הסטודנט האחרון בקורס האחרון.

זבולון אורלב: עם זה, אנחנו כבר יודעים מהסבב הראשון, שיש בעיות.

זבולון אורלב: המבחן הוא כאן כי המסמך הזה הוא מסמך של המלצות ועל כל היתרונות ועל כל החסרונות שלו.

זבולון אורלב: מודל התקצוב עדיין לא יצא ועד שיפנימו אותו וכדומה וגם כשזה מגיע למנכ"ל האוניברסיטה או לנשיא, עד שהוא מעביר את זה במוסד שלו – כולנו יודעים.

זבולון אורלב: אוניברסיטה זה גוף גדול – זה גם לוקח זמן עד שהוא אוסף את הגופים שלו, אני לא יודע לאיזה גופים הוא בדיוק מעביר ועד שזה מגיע לחוגים ולקורסים ולפקולטאות השונות, זה הכל לוקח זמן.

זבולון אורלב: בינתיים הסטודנט מוטרד.

זבולון אורלב: הוא עושה תואר שני והוא איבד את מועד הבחינה.

זבולון אורלב: בינתיים הוא לא יודע מה לעשות, הוא יקבל מלגה או לא יקבל מלגה.

זבולון אורלב: הוא לא יודע אם הוא נשאר במעונות או לא.

זבולון אורלב: זה לא צריך להיות הסטודנט הפרטי באוניברסיטה מסוימת.

זבולון אורלב: וכבר עכשיו ברור שכל הבעיות פה מחריפות לאור מה שאמר תת אלוף זמיר, שה-27 יום האלה הם מעבר לגרף.

נחמיה לב-ציון: נכון.

זבולון אורלב: עכשיו תחשוב תיאורטית על סטודנט שעושה באותו סמסטר גם 27 יום וגם 21 יום.

זבולון אורלב: ויהיו כאלה מקרים, אין לי שום ספק.

זבולון אורלב: בתוך ה-4000, אני לא יודע אם זה יהיה כמה מאות או כמה עשרות, בוודאי יעשו את הדבר הזה.

רחמים מלול: המסמך הזה חובר לא בשעת חירום.

זבולון אורלב: בסדר, אבל כמו שקראו לחיילים בצו 8, אפשר לקרוא גם לעצמנו בצו 8.

זבולון אורלב: גם אנחנו צריכים לראות את עצמנו מגויסים אזרחית בצו 8 כדי לפתור את הבעיות.

נעמן גור: רוב הדברים נאמרו, אני רק רוצה להשלים כמה דברים בקשר לכמה דברים שנשאלו וגם לא לכל הדברים יש לי תשובות, אני חייב להגיד.

נעמן גור: זה חלק מהמערכת.

נעמן גור: כל הדברים האלה שאמורים להיעשות כפעולה מראש, על מנת שסטודנט, לכשיגיע בסופו של דבר בחזרה ללימודים, לא יפגע.

זבולון אורלב: מה תעשה אם אני אצלצל אליך ואגיד לך: שמע, מתלונן סטודנט באוניברסיטה מסוימת שבפקולטה מסוימת לא מצלמים חומר.

זבולון אורלב: אין תקצירי שיעורים.

זבולון אורלב: אין תקצירי שיעורים.

נעמן גור: הם יצטרכו להיערך לבצע שם תקצירים.

נעמן גור: אני אומר: כרגע נעשתה הערכות בכל האוניברסיטאות, בצורה מאד מאד רחבה, בצורה יזומה על ידי החוגים, מאתרים סטודנטים מתאימים שיכתבו את התקצירים, מצלמים אותם, הם יעמדו בספריות, ברור שיחולקו חינם.

נעמן גור: זאת אומרת: נעשית פעילות יזומה על מנת למנוע אפשרויות כאלה.

נעמן גור: זה שיכסו במאה אחוז את העניין, שלא יקרה לגמרי?

נעמן גור: עוד פעם – כיוון שמדובר כאן בפיזור גדול מאד של סטודנטים, בתחומים מאד מאד רחבים, צריכים להשקיע השקעות אדירות הרי, כדי לבוא ולבצע בכל ההרצאות שניתנות בקמפוס, כשאנחנו לא יודעים את ההתפלגות של הסטודנטים המשרתים עדיין בצורה מלאה.

נעמן גור: זאת בעיה.

זבולון אורלב: מה פירוש?

זבולון אורלב: אוניברסיטה לא יודעת מי גויס אצלה?

קריאות: לא.

קריאות: לא.

אריאל היינמן: לא.

אריאל היינמן: אין להם את הפרטים.

זבולון אורלב: צה"ל לא יכול לעזור להם?

אריאל היינמן: יש בעיה בעניין הזה.

אריאל היינמן: אני קיבלתי כבר יותר מפניה אחת.

אריאל היינמן: הבעיה היא שצריכים להיות זהירים מאד במתן מידע בגלל עניין של חופש לכל אדם - - -

קריאה: צנעת הפרט.

אריאל היינמן: כי אתה מעביר פה מידע לאוניברסיטה מי משרת במילואים.

אריאל היינמן: יכול להיות שאחד הסטודנטים יגיד: אני לא רוצה שידעו.

זבולון אורלב: למה שלא תשאל אותו בגיוס?

אבי זמיר: כשאנחנו מדברים על העברת קובץ מסודר בפתיחת כל שנה, להעביר מסודר – את זה אנחנו לא יכולים לעשות.

זבולון אורלב: מה שהוא אומר, זה שיש באוניברסיטאות, אני מניח – קודם כל, יש אלפי מרצים, אז יש גם אלפי קורסים - אז מה שהוא אומר:

זבולון אורלב: אל תצפה ממני שאני עכשיו בכל הקורסים, בכל השנים, בכל הרמות.

זבולון אורלב: אתחיל לעשות תקצירים.

זבולון אורלב: יש פה הרי איזה חוסר הגיון.

יעקב אפק: נכון.

יעקב אפק: זה לא מעשי.

זבולון אורלב: לו, עכשיו, בצו 8, היה מידע לאוניברסיטה איזה סטודנטים גויסו, באיזה קורסים, מיד עכשיו בפתיחת שנת הלימודים, היו יכולים גם - - -

נחמיה לב-ציון: לא, זה יהיה קשה.

נחמיה לב-ציון: זה לא יעבוד, זבולון.

נחמיה לב-ציון: אני מציע עוד דבר אחד.

נחמיה לב-ציון: אני פונה פה לליאור.

נחמיה לב-ציון: תראו, יש סטודנטים בשטח ואני מציע מאד להתאחדות דרך הארגונים, לידע את הסטודנטים, שהם יבטיחו שבקורס מרכזי, מעל שלושים או ארבעים – כי הרי גם פה יש סיכוי של אחוזים, שבקורס של מעל לשלושים או ארבעים יהיה יותר סיכוי שיהיו סטודנטים במילואים.

נחמיה לב-ציון: ואני חושב שאתם צריכים לבקש מהסטודנטים – לא אלה שגויסו, אלא אלה שבקמפוס – שהם יהיו אלה שיאירו את עיני הארגון, הדיקן, המחלקות, שהנה, יש קורס מרכזי - - -

ליאור שטרסברג: אנחנו, באתרים של אגודות הסטודנטים, יש לנו רישום.

ליאור שטרסברג: או דרך חברים או דרך הסטודנטים עצמם שרושמים את העניין הזה.

ליאור שטרסברג: אנחנו עושים את זה, זה עוזר, אבל זו לא תמונה כוללת.

זבולון אורלב: מה העצה שלך?

ליאור שטרסברג: צריך להקפיד שהסטודנט, כשהוא מגיע לצבא, הוא באמת רושם את האוניברסיטה והקורס.

אמרתי: השורה התחתונה היא שהמגמה היא בכל האוניברסיטאות, שימצא פתרון ברמת הפרט לכל סטודנט שמשרת.

נחמיה לב-ציון: אני רק רוצה להציע הצעה אופרטיבית.

נחמיה לב-ציון: אי אפשר לרוץ אחרי סטודנטים ולאתר מי גויס ובאיזה קורסים הוא לומד.

נחמיה לב-ציון: לכן אני חושב שההנחיה צריכה להיות לאוניברסיטאות ולמוסדות לקבוע קורס – צריך להחליט – מעל שלושים סטודנטים, זה נחשב קורס מרכזי, ארבעים, חמישים, צריך להחליט משהו.

נחמיה לב-ציון: כי הסיכוי שיש שם סטודנטים במילואים הוא יותר גבוה מאשר קורס שיש בו עשרה סטודנטים.

נחמיה לב-ציון: ולעשרה סטודנטים אפשר למצוא דרך אחרת לעזור.

נחמיה לב-ציון: אבל בקורסים גדולים – אפשר לעשות אוטומטית.

נחמיה לב-ציון: לכן, בין אם יודעים היום שיש שניים או שלושה סטודנטים בקורס או לא, צריך לעשות כך.

נחמיה לב-ציון: אחרת זו תהיה אופרציה: סטודנטים משתחררים, אחרים מתגייסים.

נחמיה לב-ציון: צריך לקבוע שכל קורס מרכזי ממספר סטודנטים מסוים צריך שיהיו בו תקצירים.

זבולון אורלב: גם אתם צריכים להודיע לסטודנטים, שכמו שכל אדם מגויס מודיע למקום העבודה שלו, גם פה.

זבולון אורלב: סטודנט צריך להודיע לדיקן, למרצה, לאגודה.

זבולון אורלב: אני חושב שפה בהחלט יש מקום לעשות זאת.

זבולון אורלב: אני מקבל את זה שהמערכת שלהם לא מסוגלת להתמודד עם זה.

זבולון אורלב: יותר קל לסטודנט.

זבולון אורלב: הוא צריך לקבל על עצמו להודיע.

נחמיה לב-ציון: צריך, בכל הקורסים ממספר סטודנטים מסוים, להכין תקצירים.

נחמיה לב-ציון: זה קודם כל.

נחמיה לב-ציון: לעולם לא תהיה בטוח שאם תעשה רק איפה שקיבלת את ההודעה – גם עד שתקבל את ההודעה יעברו שבועיים.

זבולון אורלב: נכון.

נחמיה לב-ציון: מוכרחים בשתי השיטות.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: סיימת, אהרוני?

משה אהרוני: רק עוד מילה אחת:

משה אהרוני: בדו"ח שהוצאנו ביולי 2001 - עדיין לא חשבנו על צו 8 אז – בפירוש נאמר שהסטודנטים, שבועיים לפני שהם יוצאים למילואים, יודיעו למזכירויות החוגים, על מנת שיוכלו להיערך וכולי.

נחמיה לב-ציון: הפעם זה יהיה קשה.

ליאור שטרסברג: אם החוזר הזה היה מקוים, זה גם היה טוב.

זבולון אורלב: תראה ליאור, מה שלא מקוים, מה שאנחנו מאד רוצים, זה שתעביר פניות ואנחנו נשמח לטפל בהן.

זבולון אורלב: אתה יודע שאנחנו יודעים להיות נודניקים רציניים מאד בסוגיה הזאת.

אלון גני: בעצם נאמרו פה רוב הדברים.

אלון גני: יש המון רצון טוב והבעיה של יישום היא לא כל כך בעיה שמישהו לא רוצה ליישם.

אלון גני: יכול להיות שיהיו איזשהן תקלות ביישום, אבל זו כמובן לא הכוונה.

אלון גני: הכוונה היא לעשות את המקסימום למשרתים במילואים.

אלון גני: הטכניון, בעניין הזה, לא חיכה דווקא לצווי 8.

אלון גני: אני חושב שאפשר להתבסס על המערך הקיים של תמיכה וסיוע לאנשים שמשרתים במילואים, שנמצא כבר שנים ומתעדכן ומשתפר כל הזמן.

אלון גני: לקראת המצב הנוכחי תגברנו קצת את הדברים והוספנו דברים שלא היו קיימים קודם, אבל סך הכל, יש כמה דברים שרציתי כן לומר.

אלון גני: לדוגמה, המקרים של שיעורי עזר מיוחדים, של חונכות, ידרשו עוד תקציבים.

אלון גני: כפי שאני רואה את זה היום, התקציבים יבואו - - -

זבולון אורלב: אין סיכוי שתקבלו.

זבולון אורלב: תראה, בעת שכזאת, גם במערכת האזרחית - - -

אלון גני: כן, כן.

אלון גני: אני אומר.

אלון גני: אני רק מבהיר את העניין.

זבולון אורלב: אז הטכניון צריך לדחות פרוייקט שהוא חשב שזה מאד חשוב ועכשיו זה פרוייקט צווי 8.

זבולון אורלב: אין ברירה.

אלון גני: ואכן, מהנשיא ומטה הדברים מוקרנים בצורה ברורה.

אלון גני: אמרו: תגברו כמה שאתם צריכים, אנחנו נמצא את הכסף.

אלון גני: זה המצב היום.

זבולון אורלב: מאה אחוז.

זבולון אורלב: ככה צריך.

זבולון אורלב: יפה.

זבולון אורלב: אתה יכול לאפשר לסטודנט לבחור.

זבולון אורלב: הוא רץ על הג'בלאות.

זבולון אורלב: הוא עשה ספורט מספיק.

ליאור שטרסברג: הוא בא להקל עליו.

ליאור שטרסברג: זאת הכוונה.

אלון גני: אני אומר שזה מסר.

אלון גני: הטכניון רואה בכל סיוע דבר נכון, לא רואה כדבר נכון מתן פטורים אקדמיים.

אלון גני: זו עובדה.

זבולון אורלב: האפשרות במקום שתי נקודות ספורט לתת שתי נקודות על שירות במילואים, אתה רואה בזה הקלה אקדמית?

זבולון אורלב: איזה אקדמית יש בזה – סליחה על ההתערבות האקדמית שלי – איזה אקדמיה יש לבוגר טכניון משתי נקודות ספורט?

אלון גני: טוב, בספורט ראו משהו שהוא נחשב כחלק מנפש בריאה בגוף בריא - - -

זבולון אורלב: ושירות במילואים לא? זה יותר?

אלון גני: שוב, אני אמרתי עוד פעם - - -

זבולון אורלב: תראה, אתה מציג את זה – אפשר להגיד לא, אבל אתה עוטף את זה – כאילו זו איזשהי פגיעה אקדמית.

זבולון אורלב: אז קודם כל, לעצמי אני אומר: אין בזה שום פגיעה אקדמית.

זבולון אורלב: מישהו צריך לשכנע אותי למה שירות במילואים שעושה עכשיו מ"פ, זה פחות משתי נקודות הספורט שלו.

זבולון אורלב: מישהו צריך להסביר לי את הדבר הזה.

אלון גני: אז בוא נאמר ככה: אישית, אנחנו יכולים להסכים.

אלון גני: אני אומר מתוך מה שאני יודע, שהטכניון רואה בזה משהו עקרוני והוא לא - - -

ליאור שטרסברג: עכשיו יש מצב חדש במדינה, אז אולי נשקשק טיפה את העניינים ונשנה את הדברים קצת.

ליאור שטרסברג: זו לא בושה.

אלון גני: תמיד יש מצבים שונים והיו מצבים עוד יותר שונים מהיום.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: מאז מלחמת יום כיפור לא נקראו חיילים בהיקף כזה בצו 8.

אריאל היינמן: שלום הגליל.

זבולון אורלב: לא בצו 8.

אריאל היינמן: כן.

אריאל היינמן: ודאי.

קריאות: - -

זבולון אורלב: סליחה, טעיתי.

זבולון אורלב: אני פשוט נקראתי לא בצו 8.

זבולון אורלב: אז טעיתי: עשרים שנה לא קראו בצה"ל עם צו 8.

זבולון אורלב: בכל זאת, פעם בעשרים שנה אפשר לעשות הוראת שעה.

אלון גני: עוד פעם: אני אומר שלא יובן לא נכון.

אלון גני: יהיו דעות לכאן ולכאן.

אלון גני: יש דברים שבמוסדות מסוימים נראים יותר כעקרוניים וצריכים להתייחס אליהם.

זבולון אורלב: כן, אבל תחשוב – סליחה שאני מנדנד לך, אבל תחשוב על הסטודנט בטכניון.

נחמיה לב-ציון: גם בטכניון, אם תמקד את זה על ספורט, אז אולי כן.

זבולון אורלב: הוא עכשיו חזר אחרי 27 יום ואחרי 21 יום, הוא יחזור מהמילואים לטכניון והוא עכשיו – סליחה על הביטוי – צריך להמשיך הלאה את הספורט שלו במקום להשלים את החומר.

זבולון אורלב: אין בזה היגיון.

ליאור שטרסברג: זה עומס לא סביר.

אלון גני: בדרך כלל זה לא היה במקום ספורט, זה היה במקום נקודות חופשיות.

אלון גני: אז אני אומר עוד פעם: הדברים יכולים לעלות ואפשר לדון בהם ואם זה עושה נורא טוב, יכול להיות שיעשו את זה.

נחמיה לב-ציון: לא הציעו את זה.

נחמיה לב-ציון: הציעו שזה יוסיף נקודות לזכאות שלו.

זבולון אורלב: כל יום מילואים נקודה.

זבולון אורלב: מה אתה רוצה?

זבולון אורלב: עשה 48 ימים קיבל ניקוד.

אריאל היינמן: גמר את התואר.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: למלגות.

זבולון אורלב: למלגות.

זבולון אורלב: מה הבעיה?

אלון גני: אז לעניין זה אני רוצה לומר שהדבר הזה כבר מובנה בשיטת הקריטריונים למעונות אצלנו וגם למלגות, מזה הרבה זמן.

נחמיה לב-ציון: נהדר.

זבולון אורלב: אנחנו מציעים עכשיו להעצים את זה.

זבולון אורלב: אולי, כהוראת שעה, להכפיל את הניקוד.

נחמיה לב-ציון: לא, אם עושים את זה – עושים את זה.

אלון גני: בצורה שזה הופיע בעיתון - - -

זבולון אורלב: שמע, צריך להבין עוד דבר אחד – סליחה שאני מנדנד לך – לא הרי שירות מילואים בימים כתיקונם, שבינינו: אין בהם סיכונים רבים או לא היו בהם סיכונים רבים, למצב שחיילי צה"ל לוחמים, סליחה שאני אומר – עם קורבנות, עם פצועים – זה שירות אחר.

זבולון אורלב: זו מלחמה.

זבולון אורלב: זה לא שירות מילואים רגיל שהוא הלך להחזיק קו באיזשהו מקום או לעשות איזושהי פעילות שוטפת או אבטחת ישובים או אני לא יודע מה, או בט"ש רגיל.

זבולון אורלב: זו מלחמה.

זבולון אורלב: סטודנט שחוזר מהמערכה, מצפה לפי דעתי, לאיזשהו גיבוי שונה מאיזשהו חייל מילואים שחזר בימים כתיקונם.

אלון גני: בוא נאמר ככה: העשרים ושבעה ימים במילואים – אם זה צוו 8 – התווספו בצורה מאד משמעותית, אצלנו, כבר במערך הקיים, גם למלגות וגם בזכאות למעונות.

נחמיה לב-ציון: טוב מאד.

נחמיה לב-ציון: אז גמרנו.

אלון גני: הדבר האחרון שמעלים פה בעניין כספים לכאלה שנמצאים במעונות – אני לא חשבתי עד הסוף, זה לא דבר בלתי אפשרי, אבל מה לגבי כל אלה ששוכרים דירות בחוץ?

זבולון אורלב: מה זה משנה?

זבולון אורלב: סליחה.

זבולון אורלב: אלה ששוכרים דירות בחוץ – אין לנו פתרון.

זבולון אורלב: אבל המדינה, עם ישראל, נתן לכם מעונות.

זבולון אורלב: מבקשים מכם שהחודש הזה, שהוא היה במילואים, תנו לו את החודש הזה.

אלון גני: עם ישראל לא נתן מעונות.

יעקב אפק: עם ישראל לא נותן מעונות.

זבולון אורלב: כן?

זבולון אורלב: מי נותן את המעונות?

יעקב אפק: תורמים.

זבולון אורלב: זה לא עם ישראל?

זבולון אורלב: אתה יודע מה?

זבולון אורלב: בוא נשאל את התורמים.

זבולון אורלב: אתה מסכים?

זבולון אורלב: אני מבטיח לך שהם יסכימו.

זבולון אורלב: אגב, כשאמרתי: לא מדינת ישראל אלא עם ישראל, התכוונתי שזה תורמים.

זבולון אורלב: בגלל שעם ישראל אמר שההשכלה הגבוהה היא חשובה ובגלל שראשי המדינה – כולל אותי, כשהייתי בתפקידי הקודם – הלכו לתורמים ואמרו: תתרמו לדבר הזה, מה פירוש?

זבולון אורלב: זה עם ישראל.

קריאות: גם אין "מצ'ינג".

זבולון אורלב: אין.

זבולון אורלב: היה.

זבולון אורלב: היה פעם.

אלון גני: זה, אגב, גם לא עקרוני, אני העליתי את הנקודה שאולי ראשי התאחדות הסטודנטים חושבים בצורה קצת צרה.

אלון גני: כיוון שמעונות זה מגיע לעשרים אחוז מהסטודנטים, או משהו כזה.

אלון גני: עוד שמונים אחוז שוכרים דירות ולהם אף אחד לא יעזור ואז אולי להפך, אני לא יודע.

ליאור שטרסברג: אתה הרי לא שולט על המעונות.

ליאור שטרסברג: הרי אי אפשר לדבר על כולם, לפחות על המעונות.

רחמים מלול: אנחנו לא יכולים לקרוא לפה את משכירי הדירות.

רחמים מלול: אנחנו לא יכולים לכפות את זה עליהם.

רחמים מלול: אנחנו יכולים לדבר אתם, אפילו לבקש מהם, אבל אנחנו לא יודעים מי הם.

זבולון אורלב: משכירי הדירות זה עסק פרטי.

ליאור שטרסברג: - - סטודנטים שהם טיפה יותר מתקשים.

אלון גני: אני מסתכל על הצד של הסטודנט, לא על הצד של המוסד.

אלון גני: המוסד יכול.

זבולון אורלב: אז אני מציע שהמוסד יעשה את זה.

רחמים מלול: הוא דואג לשוויוניות.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: עוד משהו?

אלון גני: אני, רק אולי כסיכום.

אלון גני: אני נגעתי בכמה נקודות, אבל זו לא היתה הכוונה העיקרית.

אלון גני: כסיכום, באמת מה שהועלה כאן – הרצון לעזור עכשיו הוא גדול מאד וגם ההיערכות נראית מאד מקיפה ואני מקווה שלא ניכשל, אפילו לא בפרט אחד.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אני הולך לפי סדר הא"ב.

זבולון אורלב: יעקב אפק, דיקן הסטודנטים באוניברסיטת בן גוריון.

יעקב אפק: בוקר טוב ושלום לכולם.

יעקב אפק: גם אצלנו באוניברסיטה נערכים ובהחלט ניתן לומר שכל מה שנאמר פה במסמך נמצא אצלנו.

יעקב אפק: יש קצת קושי עם תקצירי ההרצאות, כי צריך להיערך לזה, המרצים צריכים לאשר את התקצירים, זה לא מספיק שרק מצלמים את התקצירים, אבל אנחנו מממנים את הצילומים, כך שסטודנט יכול לבחור לעצמו איזה הרצאות הוא רוצה לצלם.

יעקב אפק: גם אצלנו יש התנגדות לנושא הזה של מתן נקודות זכות, כי אנחנו לא מזכים כמו בחיפה.

יעקב אפק: שם אולי העסק היה יותר פשוט, כי על פעילות חברתית כלשהי הם נותנים נקודות זכות.

יעקב אפק: אז כללו גם את המילואים כפעילות חברתית.

יעקב אפק: אצלנו, על פעילות חברתית, אנחנו לא נותנים נקודות זכות.

זבולון אורלב: ועל ספורט?

יעקב אפק: ספורט יש במספר קטן מאד של פקולטות.

יעקב אפק: למשל בהנדסה, בעבר, היו לימודים כלליים, אז גם הספורט נכלל.

יעקב אפק: אבל בגלל צמצום מספר שעות הלימוד בהנדסה בוטלו הלימודים הכלליים, כך שהיום בהנדסה לא נותנים על ספורט.

יעקב אפק: במדעי הרוח אף פעם לא נתנו על ספורט.

יעקב אפק: המקום היחיד שנותנים חצי נקודה לסמסטר זה במדעי הטבע ומדעי הבריאות.

יעקב אפק: אבל בבית ספר לניהול לא נותנים - - -

אריאל היינמן: מדעי הבריאות זה חובה.

יעקב אפק: כן.

יעקב אפק: אז כך שעם זה יש איזושהי בעיה, עם נקודות הזכות.

יעקב אפק: אני לא מאמין שזה יוכל לעבור וכמו שאמרו לי חברי סגל מהנדסה: לא היית רוצה שמהנדס שבא לבנות לך בית - - -

זבולון אורלב: אף אחד לא התכוון לתת נקודות זכות על לימודים אקדמיים ישירים.

זבולון אורלב: אני לא חושב שמישהו העלה כזאת הצעה.

זבולון אורלב: כל השאלה היתה עניין של סדרי עדיפויות ותחליפים.

יעקב אפק: אוקי.

יעקב אפק: אצלנו ספורט זה לא חובה.

יעקב אפק: בגלל מילואים ביטלנו את ספורט החובה, כי אמרנו: ממילא סטודנטים משרתים במילואים, לא צריך לחייב אותם לעשות ספורט, אז כך שזה לא יכול לבוא במקום הספורט.

זבולון אורלב: זה משמעותי?

יעקב אפק: נקודה ליום.

יעקב אפק: זה בהחלט יכול להיות משמעותי.

יעקב אפק: לפעמים בגלל העדר נקודה אתה לא מקבל מעונות.

יעקב אפק: הרי אנחנו עוצרים איפה שנגמרים לנו המעונות, אז אם עצרת ב-500 מעונות, אז 499 כבר לא מקבל מעונות.

יעקב אפק: כך שלפעמים נקודה אחת היא מאד מאד משמעותית.

זבולון אורלב: הבנתי.

זבולון אורלב: תודה.

מיכה רב: גם אצלנו מתייחסים להמלצות הות"ת ומקיימים אותן וכמו שאמרו אחרים – המבחן הוא בביצוע ולכך יש שוני – בגלל האופי השונה של השירות – יש שוני בהערכות.

מיכה רב: בשלב השני פנינו אל הסטודנטים לקבל פרופיל מיהם המשרתים, לאיזה חוגים הם משתייכים ומהן הבקשות הראשוניות שלהם כדי שנוכל, באמת, להיערך - לפי מה שאנשים אחרים פה הציגו.

זבולון אורלב: נתקלתם במרצים סרבנים?

מיכה רב: עדיין לא.

מיכה רב: אני לא אומר שזה לא יהיה.

זבולון אורלב: מדאיגה אותי המילה עדיין, זהו.

זבולון אורלב: אין לכם פרופסורים שחתמו על עצומות?

זבולון אורלב: תמיכה בסרבנות?

זבולון אורלב: שאתם יודעים שלכאורה זה מועד שם לקושי?

מיכה רב: לא שאני יודע.

נחמיה לב-ציון: אגב, הם לא אמרו שהם לא יעזרו לחיילים במילואים.

נחמיה לב-ציון: הם אמרו שהם יעזרו לסרבנים.

נחמיה לב-ציון: אני לא מתפעל מזה, אבל - - -

זבולון אורלב: לא, לא לא.

ליאור שטרסברג: לא.

ליאור שטרסברג: היתה אמירה אומללה מאד.

נחמיה לב-ציון: מה, הם אמרו שהם לא יעזרו לסטודנטים במילואים?

ליאור שטרסברג: כן.

זבולון אורלב: פרופסור צימרמן, לא?

ליאור שטרסברג: צימרמן מהאוניברסיטה העברית אמר את זה.

זבולון אורלב: אמר שהוא מבין יותר והוא מוכן לעזור יותר – כפי שאני זוכר את הציטוט – אם חייל נעדר בגלל שהוא סרב וישב בכלא והוא יעשה את זה בחפץ לב.

זבולון אורלב: קשה לו מאד להבין את זה שיצא לשרת במילואים.

נחמיה לב-ציון: טוב.

זבולון אורלב: מה זה טוב?

זבולון אורלב: זה לא טוב.

נחמיה לב-ציון: נו, מה אני אעשה?

זבולון אורלב: מה תעשה?

זבולון אורלב: אתה אזרח כמוני.

זבולון אורלב: אתה צריך לגנות אותו.

זבולון אורלב: אני במקום הסטודנטים באוניברסיטה העברית, מחרים את הקורסים שלו.

נחמיה לב-ציון: יפה.

נחמיה לב-ציון: אפשר.

זבולון אורלב: שהסרבנים ילמדו אצלו.

מיכה רב: אני אלך עם רשימת השאלות או הקושיות שאתה הקשית.

מיכה רב: נושא של מועדי בחינות והגשת עבודות זה בהתאם למה שסוכם.

מיכה רב: נושא של תשלומים - - -

זבולון אורלב: כולל מועדי ב'?

זבולון אורלב: נורא מטרידים אותי התואר השני.

זבולון אורלב: מועדי ב' צלצלו לי הפעם.

נחמיה לב-ציון: מועד מיוחד.

זבולון אורלב: לא נתקלת בזה?

מיכה רב: לא נתקלתי בזה, אבל אני אגע בזה בסוף.

ליאור שטרסברג: אם הוא נרשם אליו, נרשם לשבעה קורסים ועכשיו חזר למילואים, אחרי חודש, הוא לא יכול לעמוד בזה.

ליאור שטרסברג: הוא מבטל את הקורס.

ליאור שטרסברג: הוא יכול לעשות את הקורס הזה בסמסטר הבא?

מיכה רב: בוודאי.

מיכה רב: ללא חיוב.

זבולון אורלב: אני, תוך כדי הדברים שלך, חושב שמה שאנחנו גם כן נעשה כוועדת החינוך – אנחנו בדרך כלל עושים את זה אחרי פתיחת שנת לימודים – נכריז על יום אחד של טלפון פתוח כאן, לוועדת החינוך, של כל הסטודנטים שמשתחררים, שאם אחרי זה יהיו בעיות וכל המספרים הירוקים לא יעזרו – שיתקשרו לכאן.

מיכה רב: נושא של המעונות.

מיכה רב: קפצנו שנינו כשדיברת.

מיכה רב: אמרת עם ישראל, אנחנו הבנו ממשלת ישראל.

מיכה רב: מעונות הסטודנטים, ככלל, במוסדות להשכלה גבוהה, צריכים להתנהל כמשק תקציבי סגור.

מיכה רב: שכר הדירה זה הכסף שיש להם.

מיכה רב: אוניברסיטת חיפה החליטה, לאור המצב, לפטור את הסטודנטים שנמצאים במילואים משכר דירה לתקופה שהם משרתים.

זבולון אורלב: מאה אחוז.

זבולון אורלב: זאת היתה הבקשה.

מיכה רב: עוד פעם: לא כנושא גורף אלא החלטת שעה.

מיכה רב: אנחנו נצטרך להתייחס לזה בעתיד, ברמה היותר עקרונית.

מיכה רב: כמובן שזה לא יחול על תקציב המעונות, אלא הנהלת האוניברסיטה תצטרך למצוא את המקורות.

זבולון אורלב: תקבלו בונוסים.

מיכה רב: הנושא של פרסום.

מיכה רב: מעבר לפרסום שציינתי, אנחנו נפרסם – פרסמנו כבר – הודעות בעיתונות, נפרסם פעם נוספת.

מיכה רב: אני חושב שחיוני שמספרי הטלפון הירוקים של המל"ג, של כל המקומות המרכזיים, של ההתאחדות, יהיו מפורסמים בצורה כזו במעגל הפנימי שלנו, שגם נוכל לדווח אחד לשני.

מיכה רב: זאת אומרת: אם מגיעה פניה של סטודנט, או אל הכנסת או אל ההתאחדות, תעבירו את זה מיד אלינו.

מיכה רב: כי אצלנו, מעבר לצוות המקומי בדיקנט הסטודנטים שמטפל בנושא, יש לנו גם נציב מילואים, זה פרופסור אמריטוס שמטפל בכל הנושאים האלה - - -

זבולון אורלב: יפה.

מיכה רב: הוא במעמד מיוחד, כל פסיקותיו, למעשה, מאושרות בסופו של דבר והוא קשור לנשיא ולרקטור.

מיכה רב: הנושא האחרון הוא נושא הפצועים.

מיכה רב: קודם כל, לדאבוננו, באוניברסיטת חיפה יש לנו שלושה חללים ואנחנו מטפלים בהם במסגרת נוהל פטירה שיש אצלנו באוניברסיטה ולכן הקשר הוא כמעט מיידי, עם האינפורמציה שאנחנו מקבלים.

זבולון אורלב: ופצועים?

מיכה רב: זו שאלה של אינפורמציה.

מיכה רב: איך אתה מקבל את האינפורמציה.

מיכה רב: אם זה מישהו שחבר שלו בא ומספר, אז כמובן שאנחנו אד-הוק נבנה מיד מערך, גם של ביקור, גם של תמיכה אקדמית וכן הלאה.

מיכה רב: נוהל לעניין הזה אין לנו, אבל כמובן, בעקבות הפגישה הזאת אני אחשוב על משהו, אבל אני לא יודע איך הקשר הזה עובד.

זבולון אורלב: אגב, אני נפצעתי בששת הימים ושכבתי בהדסה.

זבולון אורלב: אני לא זוכר אם זה היה ביום השני או השלישי, התייצב נשיא האוניברסיטה העברית עם ראש הפקולטה למדעי הרוח והחברה, עם ראש החוג שלי וכמעט כל יום היה מישהו מהאוניברסיטה והיה לי שיקום ארוך של רגל, חודשים ארוכים ישבו, למדו.

זבולון אורלב: לא יודע מי הודיע להם.

נעמן גור: ידעו שתהיה פעם חבר כנסת.

מיכה רב: אני חושב שבנושא של מסד הנתונים שיש באוניברסיטאות ויש בצבא, צריך לדבר הזה לתת פתרון.

מיכה רב: כי פנו אלינו מהצבא וביקשו מאתנו שאנחנו נדאג לחוק הסודיות או ויתור הסודיות, דאגנו לעניין הזה, העברנו את זה לצבא, אבל כשזה בא לקבל את האינפורמציה מהצבא חזרה אלינו, הדבר הזה נעצר.

מיכה רב: אני חושב שזה דבר שניתן לפתרון ואני חושב שזה דבר שיקל על כולנו את קבלת האינפורמציה.

אבי זמיר: אנחנו צריכים להפריד בין האינפורמציה הכללית מיהו סטודנט ובאיזו אוניברסיטה וכדומה – ועל זה אנחנו מקיימים מפגשם ונבדוק איך נוכל לבצע את זה במסגרת צנעת הפרט וכדומה ובין נושא האינפורמציה לגבי פציעה.

אבי זמיר: בנושא הזה יש כללים מאד ברורים בצבא.

אבי זמיר: אנחנו לא מודיעים לאף אחד.

אבי זמיר: חייל שנפצע מקבל טלפון למיטתו, רשאי להתקשר למי שהוא רוצה.

אבי זמיר: הוא יכול להודיע לעבודה, לאישה, לילדים, לאחים, להורים, לאוניברסיטה.

זבולון אורלב: אני מבין את זה.

זבולון אורלב: זה אתם, אתם.

ליאור שטרסברג: לא, אנחנו קיבלנו.

ליאור שטרסברג: אנחנו קיבלנו דרך חברים.

ליאור שטרסברג: אנחנו יודעים על חיילים שנפצעו.

ליאור שטרסברג: לא יודע אם כולם, אבל יש.

רחמים מלול: השאלה היא אם מודיעים לאוניברסיטאות.

ליאור שטרסברג: מודיעים למוסד.

זבולון אורלב: למישהו מהדיקנים פה ידוע על סטודנטים פצועים?

יעקב אפק: אני לא יודע.

אלון גני: לנו יש מספר סטודנטים פצועים.

זבולון אורלב: מה עושים אתם?

אלון גני: את כולם ביקרו.

אלון גני: אני ביקרתי, הנשיא ביקר, ראש היחידה לקידום סטודנטים.

אלון גני: לקחנו את כל הבעיות שיש להם ויש להם קו פתוח אלינו.

זבולון אורלב: הבנתי.

אלון גני: אבל זה לא נוהל מסודר.

זבולון אורלב: אני לא רואה שאפשר לעשות פה נוהל מסודר.

זבולון אורלב: כל פציעה פה היא בפני עצמה.

זבולון אורלב: אני כבר הסברתי את הסיפור האישי שלי.

זבולון אורלב: האוניברסיטה העברית עזרה לי.

זבולון אורלב: רצו לשלוח אותי לשיקום בבית קיי בנהריה.

זבולון אורלב: זה היה סוף שנת לימודים ופחדתי להפסיד.

זבולון אורלב: אז אמרתי להם: תשפיעו על השיקום שאני אשאר בירושלים וסידרו לי באמת שאני אשאר בירושלים באיזה פנסיון.

זבולון אורלב: פנסיון רייך הזכור לטובה.

יעקב אפק: כן.

יעקב אפק: לגבי הפרסום.

יעקב אפק: גם אנחנו כמובן פתחנו 800 – 1 אבל אני מקווה שהיום, אולי, נצליח גם להכניס הודעה לגל"צ - כי חיילים בטח מקשיבים לרדיו - ואז אנחנו מודיעים על האפשרות להתקשר אלינו.

נחמיה לב-ציון: רגע, אז אולי באמת אנשי אכ"א יכולים לדאוג לגלי צהל?

אבי זמיר: ברגע שתהיה הודעה מרוכזת אחת אנחנו נדאג לזה.

נחמיה לב-ציון: גל"צ יעשו כל מה שתבקשו.

אבי זמיר: אנחנו נעשה את זה.

זבולון אורלב: לא רק גל"צ.

זבולון אורלב: אני מזכיר לכם שיש את סעיף 46 לחוק רשות השידור ואני לא רואה שום בעיה שתשתמשו בסעיף 46, אני חושב שזה יפה ותקרינו שיקופית – גם למשפחות: לידיעת הסטודנטים ומשפחותיהם, אלה המספרים הירוקים.

זבולון אורלב: אני לא רואה בזה בעיה.

יעקב אפק: הרבה הורים מתקשרים.

יעקב אפק: לא רק סטודנטים.

זבולון אורלב: אני חושב שאם תהיה פניה של המל"ג לשרת החינוך להפעיל את סעיף 46 – זה גם לא עולה כסף - - -

ליאור שטרסברג: דיברנו על זה בישיבה.

ליאור שטרסברג: לא תהיה בעיה.

זבולון אורלב: אני חושב שיעשו את זה ברצון.

זבולון אורלב: המשטרה גם משתמשת בזה, אני חושב שזה חשוב.

נחמיה לב-ציון: זה בסמכותה להפעיל את 46?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: זה, נדמה לי, בסמכותו של השר רענן כהן, אבל צריך שהפניה תהיה באמצעות השרה והיא תבקש.

זבולון אורלב: אין לי שום ספק, אגב, שלא תהיה כאן כל בעיה.

זבולון אורלב: זה, אגב, הסעיף הקלאסי של 46.

אלון גני: איך אנחנו מגיעים לזה?

נחמיה לב-ציון: דרך המל"ג.

נחמיה לב-ציון: דבר עם משה ואנחנו נעמוד בקשר.

זבולון אורלב: כן, דרך המל"ג.

זבולון אורלב: קודם כל משה.

זבולון אורלב: אני חושב שאפשר להשתמש בזה וזה רעיון טוב.

זבולון אורלב: זה גל"צ, אני בטוח שגם תהיה פניה לקול ישראל.

זבולון אורלב: אני מכיר אישית את כתב החינוך של קול ישראל, שיושב כאן.

נחמיה לב-ציון: 46 חל גם על ערוץ 1 וגם על ערוץ 2?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: רק על ערוץ 1.

זבולון אורלב: רק הערוץ הממלכתי.

יעקב אפק: גם רדיו.

זבולון אורלב: גם רדיו, נכון.

יעקב אפק: הבעיה היא ששם זה קצר מועד.

זבולון אורלב: נכון, אבל אפשר כמה פעמים.

זבולון אורלב: אגב, אני מציע שגם תתנו לנו את זה, כי אנחנו נפרסם מודעה על יום מסוים שבו סטודנטים ומשפחותיהם יוכלו להתקשר לכאן.

זבולון אורלב: נעשה פה יום גיוס של כל החבר'ה, נקרא לאהרוני, לליאור, לעוד כמה ונעשה כאן יום טלפונים מרוכז גם בכנסת, אז גם במודעה שאנחנו נפרסם גם נוכל לפרסם את הטלפונים הירוקים של כולם וזה יוכל לעזור.

אברהם בן ארזה: טוב, אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר כאן, חבל על הזמן.

אברהם בן ארזה: לנו יש תוכנית סיוע לסטודנטים שהוכנסה השנה.

אברהם בן ארזה: בעקבות המבצע האחרון הרקטור הבהיר בדיוק את ההוראות לראשי המחלקות ולראשי היחידות כדי לרענן את זכרונם.

אברהם בן ארזה: יש כאן קובץ הוראות.

זבולון אורלב: אני אשמח לקבל את זה.

זבולון אורלב: כן.

אברהם בן ארזה: לגבי שאלות שהועלו כאן, ליאור העלה כאן את השאלה של בחינות מיוחדות.

אברהם בן ארזה: ההוראות הן ברורות: אנחנו עורכים בחינות בסמסטר הקיים.

אברהם בן ארזה: כלומר, לא דוחים בחינות מסמסטר לסמסטר.

אברהם בן ארזה: לגבי השאלה של קורסי קדם – השיטה בבר אילן היא שסטודנטים ששירתו במילואים יתקבלו לקורסי קדם.

אברהם בן ארזה: אם ארעה תקלה כלשהי והם לא יכלו לעבור את הקורס הראשוני, יתקבלו לקורס המתקדם על תנאי ובמשך הקורס יצטרכו להשלים את הדרישות של הקורס.

אברהם בן ארזה: למעשה, לגבי כל העבודות האחרות, האקדמיות, סטודנט מקבל עליהן פרק זמן כפול מזמן השירות שלו, לאחר היום הראשון של השחרור.

אברהם בן ארזה: הדבר האחרון שאני רוצה לספר לכם – והזכירו את זה כאן מקודם – זה שהאוניברסיטה הקימה קרן - לא מכספה אלא מכספי תרומות של עם ישראל – קרן של חצי מיליון ₪.

אברהם בן ארזה: כלומר: - - - תרם רבע מיליון ועוד הוסיפה על זה האגודה ועוד כמה גופים והנשיא מקווה להגדיל את זה.

אברהם בן ארזה: עדיין לא נקבעו קריטריונים לחלוקה, אבל זה יעשה ממש מיידית, בימים הקרובים וכשיהיו קריטריונים לחלוקה זה יפורסם בקרב כלל הסטודנטים.

זבולון אורלב: מעונות?

אברהם בן ארזה: מעונות זה באמת נושא חדש שהועלה כאן ואני אעלה את זה עוד היום או מחר בפני המוסדות, לשחרר מתשלום סטודנטים שיהיו מגויסים.

זבולון אורלב: לא קיבלנו עדיין תשובה בעניין דרכי הקבלה.

אברהם בן ארזה: בבר אילן מקבלים עכשיו – בערב יום העצמאות פרסמו הודעה – שלמשל פותחים הרשמה לסטודנטים המגויסים, שתמשך עד איזשהו תאריך ביולי וזה יהיה לכל החוגים, גם לחוגים הנדרשים.

זבולון אורלב: האם אפשר לבקש שור"ה גם יוציא – כמו שהמל"ג הוציא – דף הנחיות אחד פומבי שהסטודנטים יקבלו אותו?

זבולון אורלב: אולי גם מסמך משותף, לטובת הסטודנטים.

זבולון אורלב: דרך אגב, אם אני אעשה בחינה לסטודנטים מה זה מל"ג ומה זה ות"ת ומה זה ור"ה, אני לא בטוח שכולם עוברים את הבחינה הזאת.

אריאל היינמן: אני בטוח שאף אחד לא עובר אותה.

זבולון אורלב: זה נכון.

זבולון אורלב: אני מסכים אתך.

זבולון אורלב: והם יהיו מבולבלים, אז אם אפשר לעשות מאמץ – ואני בטוח שיש רצון טוב.

זבולון אורלב: למשל, לגבי עניין המעונות.

זבולון אורלב: איך סטודנט ידע על תשלום המעונות?

אברהם בן ארזה: אכן כן.

זבולון אורלב: מה?

אברהם בן ארזה: נושא של תצלומי הרצאות.

נחמיה לב-ציון: הרצאות בעבר?

אברהם בן ארזה: הרצאות בעבר, זה דבר ממש לא מפותח אצלנו.

אברהם בן ארזה: אנחנו מכירים את הפרוייקט של הטכניון ואנחנו מלאי קינאה בו, אבל אין לנו את זה.

זבולון אורלב: מה שאין – אין.

נחמיה לב-ציון: סליחה, מה שהיה היה.

נחמיה לב-ציון: אבל מה הבעיה לעשות את זה היום?

אברהם בן ארזה: זה יכול לבוא רק מהשנה הבאה.

ליאור שטרסברג: זה צריך היה כבר להיעשות.

ליאור שטרסברג: הוועדה היתה ביולי.

נחמיה לב-ציון: נכון, זה מה שאמרתי: מעכשיו.

נחמיה לב-ציון: אין לכם מאגר – אין לכם מאגר.

זבולון אורלב: למה לא מעכשיו?

אברהם בן ארזה: לצלם הרצאות?

זבולון אורלב: כן.

ליאור שטרסברג: זה דבר שהיה צריך להיות ביולי, אני מזכיר לך.

ליאור שטרסברג: היתה ועדה שישבה, לא היה צריך להיזכר בזה עכשיו.

זבולון אורלב: מה התשובה שלך לליאור?

יעקב אפק: זאת היתה המלצה.

נחמיה לב-ציון: אבל איפה אתה רואה פה חופש אקדמי?

זבולון אורלב: לא, תסלח לי.

זבולון אורלב: אני שואל למה זה לא נעשה, אז אומרים לי: זאת היתה רק המלצה.

זבולון אורלב: אז זה מדאיג אותי.

זבולון אורלב: מה זה רק המלצה?

זבולון אורלב: הממשלה, אגב, הפילה את החוק שלי ושל אבו וילן לגבי כל נושא ההקלות לחיילי המילואים, שבתוכו היה פרק מאד רחב – לפחות בהצעה שלי – לגבי ההקלות לסטודנטים – בטענה שלא יהיה צורך בחוק.

זבולון אורלב: זה מסודר באמצעות דברים אחרים.

זבולון אורלב: אז יושב פה דיקן ואומר לי המלצה מסוימת של המל"ג לא בוצעה, כיוון שזו היתה רק המלצה.

זבולון אורלב: זה מבחינתי מסר – אני מוכרח להגיד לך – לא טוב.

זבולון אורלב: ואני בטוח שאני משקף גם - - -

ליאור שטרסברג: זו תמצית הבעיה.

ליאור שטרסברג: אמרת פה את הכל.

יעקב אפק: תראה, אמרתי את זה למרות שאנחנו כן מצלמים.

ליאור שטרסברג: - -

יעקב אפק: אתה מדבר בלי שאתה יודע על מה אתה מדבר, סליחה.

יעקב אפק: אנחנו מצלמים קורסים כבר לפחות 15 שנה.

ליאור שטרסברג: אני לא מדבר באופן אישי.

ליאור שטרסברג: יכול להיות שבבאר שבע אין בעיה.

יעקב אפק: - - בטח שאנחנו מצלמים.

זבולון אורלב: בן ארזה, אתה יודע שיש בלבי – אני לא מסתיר זאת – פינה מיוחדת לאוניברסיטת בר אילן, אבל אני מוכרח להגיד שאני בעניין הזה מאוכזב.

אברהם בן ארזה: ממה?

זבולון אורלב: שאוניברסיטת בר אילן לא התחילה, ביולי, כשזה פורסם, להתחיל לרשום תקצירים ולצלם.

אברהם בן ארזה: לא, אנחנו מדברים על שני דברים נפרדים.

זבולון אורלב: על מה דיברת?

אברהם בן ארזה: אני דיברתי על פרוייקט הטכניון, שמצלמים הרצאות שלמות.

זבולון אורלב: נו, כן.

אברהם בן ארזה: - - תקצירים.

זבולון אורלב: מה היתה ההמלצה ביולי?

ליאור שטרסברג: גם תקצירי הרצאות וגם שיעורים מצולמים ושסטודנט יחזור הוא יוכל לראות את זה בווידיאו.

ליאור שטרסברג: שני הדברים.

אברהם בן ארזה: על תקצירי הרצאות ההוראות הועברו כבר בתחילת השנה.

זבולון אורלב: ושיעורים מצולמים?

אברהם בן ארזה: זהו.

אברהם בן ארזה: זו הכוונה.

ליאור שטרסברג: יש בעיה.

ליאור שטרסברג: יש מרצים שלא מרשים שיצלמו אותם.

יעקב אפק: בדיוק.

יעקב אפק: זה מותנה גם בהסכמה של המרצה.

יעקב אפק: אם המרצה מסרב, אתה לא יכול לחייב אותו.

זבולון אורלב: סליחה, רק רגע.

זבולון אורלב: למה המרצה מסרב?

זבולון אורלב: למה יש לו זכות סירוב?

זבולון אורלב: לפי איזו הוראה הוא מסרב?

אלון גני: יש זכויות יוצרים.

אלון גני: יש בעיה אמיתית.

אלון גני: למשל, הטכניון רצה להעביר את הכל לדיסקטים, לצרוב את זה.

אלון גני: זה נורא קל.

אלון גני: לכל אחד אפשר לתת דיסקט שישב בבית וילמד.

אלון גני: אבל, פה יש בעיה של זכויות, אז זה מתפשט לאט.

אלון גני: אז חייבים ללכת עם קלטות וידיאו שזה כן הסכימו וזה יותר קשה.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: יש עניין של זכויות, אני מסכים.

נחמיה לב-ציון: יש לי מסר בשבילך, זבולון, לדיקני הסטודנטים שישנם פה.

נחמיה לב-ציון: אתם בדרך כלל עד עכשיו הייתם מוציאי כספים.

נחמיה לב-ציון: הייתם צריכים לבוא לנשיאים, לרקטורים, לבקש כסף כדי לבצע את השירותים שלכם.

נחמיה לב-ציון: אני רוצה להגיד לכם שברגע שנתחיל את מדד האיכות, אתם תהיו אלה שיביאו כסף לאוניברסיטה, אם תקפידו על מילוי הדברים.

נחמיה לב-ציון: ואז אני חושב שכל מעמדכם באוניברסיטה ישתנה.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: יש עוד מישהו שרוצה לדבר?

ליאור שטרסברג: אני.

ליאור שטרסברג: כמה דברים.

ליאור שטרסברג: קודם כל, דיברו פה בעיקר נציגי האוניברסיטאות ואני אומר עוד פעם:

ליאור שטרסברג: אני חושב שיש רוח טובה באוניברסיטאות ואין פה מצב של הסטודנטים מול האוניברסיטאות.

ליאור שטרסברג: זה מצב של כולנו ביחד כדי להיערך למצב שונה ובעיקר גישה שהיא שונה בתכלית.

ליאור שטרסברג: מעבר לזה, דיברו פה בעיקר האוניברסיטאות.

ליאור שטרסברג: יש היום במדינת ישראל, לשמחתנו הרבה, 51 מוסדות להשכלה גבוהה.

ליאור שטרסברג: ביניהם המון מכללות וביניהם גם מכללות לא מתוקצבות.

ליאור שטרסברג: פה צריך לתת את הדעת על העניין הזה, כי לדעתי המצב באוניברסיטאות טוב לאין שיעור מבחינת מערכי חונכות וכולי.

ליאור שטרסברג: יכול להיות שאני עושה עוול לאחת המכללות, אבל באופן עקרוני יש פה בעיה שצריך לראות מה עושים אתה, במיוחד למכללות המתוקצבות ויש לא מעט כאלה.

זבולון אורלב: אני, מבחינתי, מוכרח להגיד לך שהמל"ג חל לגבי כל המוסדות המתוקצבים.

נחמיה לב-ציון: בוודאי.

זבולון אורלב: כולל המכללות.

תומר לוי: השאלה היא אם יש את המשאבים.

תומר לוי: פרופסור לב-ציון יודע את המצב שלהם.

נחמיה לב-ציון: יש להם את המשאבים.

נחמיה לב-ציון: אין למכללות בעיות, רבותי.

נחמיה לב-ציון: לא כאן.

נחמיה לב-ציון: תראו, בואו לא נעשה מזה עניין, אבל בהשוואה לתקציבים של האוניברסיטאות ושל המכללות – שמצבן קשה היום – הם יצטרכו לקבוע סדרי עדיפויות והמסר היה שסדרי העדיפויות היום, בנקודת הזמן הזאת, הם לעזור לסטודנטים במילואים.

ליאור שטרסברג: נקודה שניה, ברשותכם, זה העניין של בחינות ההסמכה, של לשכת רואי החשבון, עורכי הדין ובחינות מת"מ בפסיכולוגיה.

ליאור שטרסברג: כשכבר אני יודע שלגבי לשכת עורכי הדין, למשל, קבעו את הבחינה של המועד המיוחד שלושה חודשים אחרי זה.

ליאור שטרסברג: זאת אומרת: אותו סטודנט מגיע, הוא היה חודש במילואים ועכשיו שלושה חודשים הוא ישב בבית ויחכה לבחינה, כשיש לו גם בעיה למצוא עבודה בינתיים.

ליאור שטרסברג: לכן, בעניין הזה, צריך טיפה לפתוח את הראש ולראות איך עושים את זה הרבה יותר נגיש ונוח לסטודנט.

ליאור שטרסברג: כי פה, למשל, הוא נפגע.

זבולון אורלב: אין לך ברירה.

זבולון אורלב: תקשיב, מה שתצטרך לעשות פה - - -

אריאל היינמן: ליאור, צריך לבדוק את העניין.

אריאל היינמן: אני דיברתי אתם, אני לא בטוח שזה שלושה חודשים.

ליאור שטרסברג: אמרו לי שזה ביולי.

אריאל היינמן: גם אלי הגיעו המסרים האלה, אבל הם עושים את זה לפי נוחיות הסטודנטים.

אריאל היינמן: אין להם בעיה לעשות את זה קודם.

נחמיה לב-ציון: אם הם יעשו את זה בראשון ביולי זה רק חודשיים, כי הבחינה היא ב-29 באפריל.

נחמיה לב-ציון: אז בכל אופן, ליאור, הם איבדו גם את החודש להכנה.

ליאור שטרסברג: אוקי.

ליאור שטרסברג: אז תן להם את החודש להכנה ותעשה להם בחינה.

ליאור שטרסברג: קח חודש, לא חודשיים.

נחמיה לב-ציון: ומה יהיה עם אלה שגויסו במחזור השני?

זבולון אורלב: ליאור, הנקודה היא כאן שהם אמרו:

זבולון אורלב: אנחנו נחכה ונקבע את התאריך שיהיה הכי נוח לסטודנטים.

ליאור שטרסברג: לא יודע, אנחנו קיבלנו כבר פניות מסטודנטים לגבי העניין הזה, לכן אני מעלה את זה.

אריאל היינמן: גם אני קיבלתי.

אריאל היינמן: דבר שני, הם אומרים: מי שבכל אופן רוצה ללכת לבחינה עכשיו ולא רוצה לחכות, הוא יכול והוא מקבל נקודות זיכוי.

אריאל היינמן: זה דווקא בסדר.

נחמיה לב-ציון: ציון המעבר בבחינות לשכת עורי הדין, יהיה 60 במקום 65, למי שהיו במילואים.

ליאור שטרסברג: אז אני יודע שראש הלשכה אמר שאין סיכוי שיורידו את הציון מ-65 ל-60 בחזרה – למרות שהוא הועלה לא מזמן, הציון הזה, ל-65 – הוא לא יוריד אותו כדי לא לפגוע בסטנדרטים של הלשכה.

יובל לידור: הם גם לא מאפשרים לסטודנטים שהולכים עכשיו, במחזור השני, להיבחן בסיבוב הזה.

תומר לוי: הבחינה היא לא מועד ב'.

תומר לוי: אתה חייב לבחור, או בבחינה הראשונה או בבחינה השניה.

נחמיה לב-ציון: זה ודאי, זה ודאי.

נחמיה לב-ציון: זה בסדר.

ליאור שטרסברג: עוד נקודה.

ליאור שטרסברג: הדו"ח הזה, שהוא בהחלט דו"ח ממצה והיו פה נציגים של כל המוסדות, זה דו"ח שסיימו אותו ביולי.

ליאור שטרסברג: מיולי הדברים היו צריכים להיות מבוצעים.

ליאור שטרסברג: פה יש בעיה כי הדברים האלה לא היו צריכים להתעורר עכשיו, אלא היו צריכים להיעשות ביולי.

ליאור שטרסברג: אני לא מדבר על כולם, אני יודע שלגבי הנציגים שיושבים פה, הדברים קורים וזה מצוין.

ליאור שטרסברג: אני מדבר על הדברים האחרים.

זבולון אורלב: כתוב.

ליאור שטרסברג: עזוב כתוב.

ליאור שטרסברג: יש הרבה דברים שכתובים.

זבולון אורלב: מה השאלה?

זבולון אורלב: תשאל את השאלה.

ליאור שטרסברג: האם סטודנט שהפסיד קורס - - -

נחמיה לב-ציון: יקבל זכאות או ללמוד את הקורס הזה או לקבל את זה חזרה.

ליאור שטרסברג: סליחה, או הפסיד קורס או החליט מסיבות שונות להפסיק, הוא יקבל זיכוי על קורס נוסף?

נחמיה לב-ציון: כן.

נחמיה לב-ציון: כן.

נחמיה לב-ציון: זה יותר מזה.

נחמיה לב-ציון: תשמע מה הוא אמר: אם הוא לא רוצה לעשות את הקורס, הוא יקבל את הכסף חזרה.

ליאור שטרסברג: בסדר גמור.

נחמיה לב-ציון: אין התעקשות.

ליאור שטרסברג: - - טיפה התחשבות בסטודנטים שלכם.

נחמיה לב-ציון: ליאור, זה שבר אחוז.

נחמיה לב-ציון: כל זה מדובר מתקציבים, כשאתה מדבר על העניין של עוד חודש שכר דירה לזה ועוד.

נחמיה לב-ציון: נעמן, תסכים אתי שזה דבר שולי, כסף קטן.

נעמן גור: עלי זה מקובל.

נעמן גור: אני לא יודע מה קורה באוניברסיטאות בעניין זה.

נעמן גור: לי זה נראה טבעי וברור.

נחמיה לב-ציון: החשוב הוא להעביר את המסר ברוח טובה.

זבולון אורלב: המל"ג עם הצבא ישב.

זבולון אורלב: ור"ה לא יודעים שהיה צו 8?

זבולון אורלב: לא יושבים, לא מבררים, לא מחליטים?

ליאור שטרסברג: זהו.

ליאור שטרסברג: מעבר לזה, נחמיה, להערכתי מעבר למכתבים שמאד חשובים, אם לא תהיה פגישה אמיתית עם ור"ה והמכללות להוראה וכל הגורמים, פגישה פנים אל פנים כדי לחדד את הדברים האלה – הנושא הזה, שזה עובר בפקס, זה טוב ויפה, אבל זה לא נותן לנו את אותו אפקט.

רחמים מלול: יש לי שתי שאלות.

זבולון אורלב: בבקשה, חבר הכנסת מלול.

רחמים מלול: קודם כל, אנחנו מאד מקווים שהרצון הטוב הזה, שבאמת מפעם בכל ראשי המוסדות, ימשך גם אחרי שהחיילים ישתחררו.

נחמיה לב-ציון: אז זה צריך לעמוד למבחן.

רחמים מלול: אז זה צריך לעמוד למבחן.

רחמים מלול: כי היום הרוח הטובה הזאת מפעמת בלב כולנו, אבל הבעיה היא לאחר מכן.

זבולון אורלב: כן.

רחמים מלול: אין מקום פה להתחשבות?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: היית רוצה שהמהנדס שבונה את הבניין שלך לא ייבחן באותה בחינה?

רחמים מלול: לא, אבל אין דומה סטודנט שלומד על פי תקצירים לסטודנט שהיה בכיתה.

זבולון אורלב: לכן, רחמים, לא מדובר רק על תקצירים, אלא מדובר גם על שיעורי עזר ושיעורי תמיכה.

רחמים מלול: אם מקליטים לו את כל ההרצאה, אני מסכים אתך שהמבחן לא צריך להיות אחר.

נחמיה לב-ציון: לא, לא, לא.

זבולון אורלב: זה לא רק תקצירים.

זבולון אורלב: יש גם מערכת שיעורי עזר.

יעקב אפק: צריך לדאוג שהסטודנט יהיה מוכן לא פחות מהחברים שלו.

רחמים מלול: אבל אל תשווה לי הרצאה בהיסטוריה להרצאה על יסודות של מגדלי התאומים, דוגמה.

יעקב אפק: אנחנו עושים כל מאמץ.

רחמים מלול: ושאלה לנחמיה.

רחמים מלול: נניח שמוסד מסוים אמור לקבל ממך תקציב של מיליון שקל, לדוגמה.

נחמיה לב-ציון: מוסד מסכן.

נחמיה לב-ציון: אין כזה.

רחמים מלול: בשביל השאלה אני אומר מיליון שקל.

רחמים מלול: אתה מצ'פר אותו בתוספת?

נחמיה לב-ציון: לא.

רחמים מלול: אלא מאי?

נחמיה לב-ציון: אני אסביר: בוא נאמר שאנחנו לוקחים אחוז מסוים מהתקציב שהוא היום קיבל על פי מספרי סטודנטים, לוקחים את זה חזרה אלינו, ומעכשיו הוא יכול לקבל את זה חזרה אם הוא יעמוד בקריטריונים.

רחמים מלול: למי?

רחמים מלול: לחיילי המילואים?

נחמיה לב-ציון: לא רק חיילי המילואים.

נחמיה לב-ציון: זה הכל.

נחמיה לב-ציון: זה עיוורים, זה אוכלוסיות מיוחדות.

נחמיה לב-ציון: נאמר, ששישים נקודות, זה המקסימום שהוא יכול לקבל.

נחמיה לב-ציון: לא, לא.

נחמיה לב-ציון: כי אין לי כסף.

רחמים מלול: אין לך איזה כסף רזרבי?

נחמיה לב-ציון: אתה לא נתת לי איזה כסף נוסף מהאוצר.

זבולון אורלב: שינוי סדרי עדיפויות.

נחמיה לב-ציון: לקחתי מהם, אבל הם צריכים להחזיר את הכסף חזרה.

רחמים מלול: אוקי.

רחמים מלול: בסדר, תודה.

זבולון אורלב: יש 4.5 לאוניברסיטאות, נגיד עכשיו לקחת מאה מיליון, מאה מיליון תקבלו חזרה, אבל לא תקבלו אותם על פי מספרים או על פי הישגים, תקבלו אותם על פי איכות השירות.

רחמים מלול: הבנתי.

רחמים מלול: אז כדאי למוסדות לשפר את השירות שלהם בתחום הזה, על מנת לקבל.

מיכה רב: אני אגיד לך: לקחו מאה מיליון ואמרו למוסדות: עכשיו תתחרו עליהם.

נחמיה לב-ציון: נכון.

נחמיה לב-ציון: זה בדיוק.

נחמיה לב-ציון: זה הניסוח הנכון.

זבולון אורלב: תתחרו עליהם, מי שיותר טוב עם חיילי המילואים בין היתר, יקבל את הכסף חזרה.

נחמיה לב-ציון: אבל יהיה כמובן פקטור של מספר סטודנטים וכל הדברים האלה.

נחמיה לב-ציון: איזה חליפה ליתום?

זבולון אורלב: לא, מה האיגום שעשית?

נחמיה לב-ציון: בסופו של דבר זה יהיה עשרה אחוז מתקציב ההוראה, אבל זה יתחיל נמוך יותר, כי אנחנו רוצים שהם יתרגלו לזה.

זבולון אורלב: מאתיים מיליון?

ליאור שטרסברג: אגב, מתוך אותם שישים נקודות, כמה הניקוד על המילואים?

ליאור שטרסברג: השנה.

נחמיה לב-ציון: שש נקודות.

ליאור שטרסברג: ואין מקום להעלות את זה?

זבולון אורלב: זה עשרה אחוז מתוך המאתיים.

זבולון אורלב: זה עשרים מיליון שקלים.

נחמיה לב-ציון: אבל יש לך שם ליקויי למידה ויש לך עוד.

זבולון אורלב: אני אעזור לך: עשרים מיליון שקל – אומר לך אדם שצריך לפקח עליו – זה סכום ראוי ומכובד.

זבולון אורלב: אני אומר לך: זה סכום ראוי.

אלון גני: - -

נחמיה לב-ציון: זה הרבה יותר ממה שהם יוציאו על זה.

זבולון אורלב: הבנת?

זבולון אורלב: עידוד תחרות על עשרים מיליון שקלים היא תחרות ראויה.

זבולון אורלב: שמע, מה שצריך להגן, אני מגן.

נחמיה לב-ציון: אני מאד מרוצה שכולם יודעים על זה כבר.

נחמיה לב-ציון: הנה, אתה רואה, דיקן הסטודנטים יודע שזה שמונה אחוז, אתה רואה?

נחמיה לב-ציון: זה חלחל למערכת.

נחמיה לב-ציון: זה יפה.

נחמיה לב-ציון: החוכמה היא שהרבה דברים נשארים בדרג נשיא.

נחמיה לב-ציון: אני שמח שזה הגיע אליך.

אלון גני: זה לא רק בגלל זה, אבל זה טוב.

נסכם כך: ועדת החינוך והתרבות רשמה לפניה את השירותים המיוחדים וההקלות הניתנים לסטודנטים המשרתים במילואים, כפי שגובשו בהסכמה בין המועצה להשכלה גבוהה, צה"ל, התאחדות הסטודנטים והמוסדות להשכלה גבוהה.

נסכם כך: הוועדה רשמה לפניה כי הוקמה ועדה ליישום ההמלצות, בריכוזו של משה אהרוני מהוועדה לתכנון ולתקצוב שליד המועצה להשכלה גבוהה ומבקשת לקבל דיווח חודשי על פעולות הוועדה.

נחמיה לב-ציון: יש לי בקשה אליך.

נחמיה לב-ציון: תגיד גם איזו ברכה או משהו - - -

זבולון אורלב: מיד.

נחמיה לב-ציון: אם חשבת על זה, זה בסדר.

רחמים מלול: נברך על המוגמר.

נחמיה לב-ציון: לא, לא.

נחמיה לב-ציון: קודם כל לברך על הרוח הטובה ולקוות שהיא תעמוד.

זבולון אורלב: זה המשפט הבא.

זבולון אורלב: ברוך שכיוונתי.

זבולון אורלב: הוועדה מציינת את האווירה והרוח הטובה שהתגלתה במערכת ההשכלה הגבוהה כדי לסייע ולהקל על סטודנטים במילואים וקוראת למוסדות להשכלה גבוהה לעשות את כל הדרוש והאפשרי כדי למלא את ההמלצות במלואן.

זבולון אורלב: הוועדה רואה חשיבות רבה בפרסום רחב של ההקלות לסטודנטים המשרתים במילואים וקוראת למל"ג, להתאחדות הסטודנטים ולצה"ל, לבחון כל דרך פרסום המונית אפשרית כדי להביא זאת לידיעת הסטודנטים.

זבולון אורלב: הוועדה תקיים יום מיוחד לקו פתוח לסטודנטים המשרתים במילואים, בהשתתפות המל"ג, הות"ת, התאחדות הסטודנטים וצה"ל, כדי לתת תמיכה וגיבוי לכל הגורמים בסיוע לסטודנטים.

זבולון אורלב: עכשיו, אני אפתח את הסיכום במשפט שלאור הגיוס שנערך בצו 8 במבצע חומת מגן, רואה הוועדה חשיבות מיוחדת להבטיח לסטודנטים המגויסים שלא ייפגעו בלימודיהם האקדמיים עקב שירותם ומאמינה שכל מערכת ההשכלה הגבוהה רואה בשירות זה צו 8 אזרחי.

זבולון אורלב: עכשיו נחזור להחלטה האחרונה – עם זה פתחתי בהתחלה ואני בטוח שתצטרף אלי, חבר הכנסת מלול – הוועדה מגנה בכל לשון של גינוי את אותם אנשי הסגל האקדמי הקוראים והמעודדים סרבני שירות מילואים בצה"ל ורואה בקריאתם זו מעשה אזרחי פסול מעיקרו.

רחמים מלול: ודאי.

זבולון אורלב: ודאי.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.