ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 428, 2002-03-10 09:15

זבולון אורלב: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

זבולון אורלב: הצעות החוק בהן אנו דנים היום באות בעקבות הוועדה הפרלמנטרית למניעת אלימות בספורט בראשותו של חה"כ אבשלום וילן.

זבולון אורלב: אני מציע כי חה"כ אבשלום וילן יפתח את הדיון בדברים קצרים.

אבשלום וילן: הוועדה עבדה בשיתוף משרד התרבות מדע וספורט, משרד לבטחון פנים ומשרד המשפטים.

אבשלום וילן: אנו ניסחנו את החוק והצגנו אותו בפני משרדי הממשלה.

אבשלום וילן: אני מבין כי ישנם כמה שינויי נוסח, אך התכנים נשארו כפי שהיו.

אבשלום וילן: לדעתי, זה הזמן לאחד את שתי הצעות החוק ולהתלכד מאחורי ההצעה המסכמת.

מירב ישראלי: לפי התקנון, ועדת הכנסת אישרה את מיזוגן של שתי הצעות החוק.

מירב ישראלי: לפי התקנון, הדיון הוא על הנוסח של הצעת החוק הממשלתית, אך אני אעבור על ההבדלים בין שתי ההצעות כדי לשאול את משרדי הממשלה על פשר ההבדלים.

מירב ישראלי: תיקון סעיף 1 אומר: "בחוק הבטיחות במקומות ציבוריים, התשכ"ג1962- (להלן-החוק העיקרי), בסעיף 1 – (1)

מירב ישראלי: בהגדרה "אסיפה", בפסקה (3), במקום "כמשמעותו של שעשוע ציבורי בפקודת השעשועים הציבוריים, 1935" יבוא "כהגדרתו בסעיף 3 לחוק רישוי עסקים, התשכ"ח1968-.

מירב ישראלי: (2) בסופו יבוא: "אירוע ספורט"-אסיפה לשם צפייה בפעולות ספורט, בענף ספורט המפורט בתוספת, המתקיימת בזירת פעילות ספורט.

מירב ישראלי: כאן ירדה ההגדרה של פעילות ספורט מאורגנת כדי לתפוס כל פעילות ספורט, ולא רק פעילות ספורט של איגודים והתאחדויות מארגנים, אני חושבת כי זהו תיקון נכון.

מירב ישראלי: "בית משפט"-בית משפט השלום.

מירב ישראלי: "חוק הספורט"-חוק הספורט, התשמ"ח1988- "ספורט", "פעילות ספורט", "עונת ספורט" וכן "התאחדות" ו"איגוד", לעניין ספורט-כהגדרתם בחוק הספורט.

מירב ישראלי: "זירת פעילות ספורט"-מקום המיועד והמסומן לקיום פעילות ספורט, לרבות שולי המקום האמור כפי שסומנו לעניין חוק זה.

מירב ישראלי: בעניין הזה אני רציתי הסברים, כיוון שבנוסח של הצעת החוק הפרטית דובר על מה שהאיגוד או ההתאחדות קובעים לפי הכללית הבינלאומיים.

מירב ישראלי: אני לא ראיתי הוראות לגבי סימון מקומות.

מירב ישראלי: האם הכוונה היא שתהיינה הוראות לגבי אופן הסימון?

עדנה הראל: הכוונה היא אותה כוונה.

עדנה הראל: אין פה שוני במשמעות של ההגדרה.

עדנה הראל: הכוונה היא למיגרש עצמו בו מישחקים השחקנים, כולל שולי הסימון בו עומד השופט.

עדנה הראל: הבעיה עם ההגדרה האומרת: "בהתאם לכללים הקבועים על ידי הגופים הבינלאומיים המייצגים והמוכרים באותו ענף ספורט, לרבות שולי המקום", היתה שאלה של הסתמכות על כללים שהם חיצוניים לדין הישראלי.

עדנה הראל: בדקנו בדברי חקיקה אחרים ניסוח אחר שנוכל להסתמך עליו.

עדנה הראל: בחוק התכנון והבנייה בתקנות לעניין מיגרשי ספורט יש שימוש בנוסח דומה: "מקום המיועד והמסומן לקיום הפעילות".

זבולון אורלב: אולי ניתן למחוק רק את המילים "בהתאם לכללים הקבועים על ידי הגופים הבינלאומיים המייצגים והמוכרים באותו ענף ספורט".

זבולון אורלב: ניתן לומר: "מקום המוגדר על פי כללי ההתאחדות או האיגוד בפעילות המישחקים באותו ענף".

מירב ישראלי: הבעיה נוצרת כאשר הפעילות מתבצעת לא על ידי התאחדות או איגוד.

עדנה הראל: כל פעילות מתבצעת על ידי התאחדות או איגוד.

מירב ישראלי: אם כך מדוע הורדנו את המילים: "פעילות ספורט מאורגנת"?

עדנה הראל: כיוון שהפעילות יכולה להיות בלתי מאורגנת על ידי ההתאחדות והארגון.

זבולון אורלב: ההגדרה של הזירה והחוקים של המישחק, תמיד יהיו מוגדרים על ידי ההתאחדות או הארגון.

עדנה הראל: הבעיה עם המונח "כללי התאחדות או איגוד", היא כי מונח כללי מתייחס לנורמה המפורסמת באיזשהו מקום.

זבולון אורלב: אני רוצה שתסבירי לנו את המילים: "מקום המיועד והמסומן".

זבולון אורלב: היכן הוא מסומן?

עדנה הראל: הוא מסומן על המיגרש.

עודד הכט: מדובר על זירת האירוע.

זבולון אורלב: המטרה שלנו היא שההגדרה תחפוף למה שאנו מתכוונים.

זבולון אורלב: "זירת פעילות ספורט-מקום המיועד והמסומן לקיום פעילות ספורט, לרבות שולי המקום האמור כפי שסומנו לעניין חוק זה".

זבולון אורלב: מי סומן?

עדנה הראל: השוליים סומנו.

מירב ישראלי: מי יסמן אותם?

מירב ישראלי: את לא קבעת חובת סימון אלא רק נתת הגדרה.

מירב ישראלי: יש בעיה של הגדרה שאין לה משהו אופרטיבי המלווה אותה.

זבולון אורלב: האם כל ענפי הספורט מסומנים?

זבולון אורלב: האם ריצת מרתון מסומנת?

אבשלום וילן: בוודאי שהיא מסומנת.

זבולון אורלב: האם כל ענף ספורט מסומן?

עודד הכט: כן.

עודד הכט: זריקת פטיש, דיסקוס, קפיצה לגובה, כדור ברזל וכו'.

זבולון אורלב: עדנה, מדוע אתם מגדירים את זה במילים: "כפי שסומנו לעניין חוק זה".

עדנה הראל: הכוונה היא לסימון השוליים.

עדנה הראל: בשוליים אין צורך, אלא לעניין הוראות הבטיחות.

עדנה הראל: איסור זריקת חפצים או איסור ירידה למיגרש, תחול גם על השוליים.

עדנה הראל: העניין של המרחק מן השוליים, הוא עניין היכול להשתנות ממישחק למישחק, ועל כן הגדרנו במילים: "סומנו לעניין חוק זה".

עדנה הראל: כעת זה מנוסח באופן פסיבי, אך ניתן לנסח את זה באופן אקטיבי ולהטיל את זה לאחראי על הבטיחות לפי החוק.

זבולון אורלב: אנו ממשיכים לקרוא את הצעת החוק: "מקום שבו מתקיים אירוע ספורט"-זירת פעילות ספורט, וכן האזור שבו נמצא הקהל באירוע הספורט, והכל במועד קיום אירוע הספורט או בתכוף לו".

זבולון אורלב: האם המילים "בתכוף לו" כוונתם היא גם בהתחלה וגם בסיום?

עדנה הראל: כן.

מירב ישראלי: אנו עוברים לתיקון סעיף 2: "בסעיף 2 לחוק העיקרי- (1) בסעיף קטן (א), אחרי פסקה (5) יבוא: "(6) כללים לעניין סעיפים 11א עד 11ה".

מירב ישראלי: (2) אחרי סעיף קטן (ג) יבוא: "(ד) תקנות לעניין אירוע ספורט ומקום שבו מתקיים אירוע ספורט, יותקנו לאחר התייעצות גם עם שר המדע התרבות והספורט".

עדנה הראל: הסימון יתבצע על ידי האחראי לבטיחות.

עדנה הראל: הסימון צריך להשתנות ממיגרש למיגרש לפי התנאים ולפי סוג המישחק.

זבולון אורלב: האם ישנם נציגים של משרד הפנים.

עדנה הראל: אנחנו התבקשנו לייצג אותם היום.

זבולון אורלב: משרד המדע התבקש לייצג את משרד הפנים.

מירב ישראלי: תקנות לעניין אירוע ספורט ומקום שבו מתקיים אירוע ספורט, זו הגדרה רחבה יותר מסעיפים 11א' עד 11ה.

מירב ישראלי: כל התקנות הנוגעות לאירוע ספורט גם אם הם לא לפי 11א עד 11ה, יצטרכו לקבל את אישורו של משרד התרבות המדע והספורט.

זבולון אורלב: אנו עוברים לסעיף 3, תיקון סעיפים 11א עד 11ה: "אחרי סעיף 11 לחוק העיקרי יבוא: סמכות שוטר להרחקה מאירוע ספורט 11א.

זבולון אורלב: (א) כדי להבטיח את הסדר הציבורי באירוע ספורט, מוסמך שוטר במדים, נוסף על כל סמכויותיו על פי כל דין, לתת הוראות לכל אדם המתנהג באופן אלים או שהיה לגביו חשד כי הוא יפריע לסדר הציבורי, במקום שבו מתקיים אירוע ספורט, לרבות במקום הכניסה אליו, במקום היציאה ממנו, או סמוך לאותו מקום, ואותו אדם חייב להישמע להוראות אלה".

מירב ישראלי: בסעיף זה ישנו שינוי מהסעיף המקורי, וכן זה נוגד לדברי ההסבר.

מירב ישראלי: במקום "אדם שמפריע לסדר הציבורי", כתוב "או שהיה לגביו חשד כי הוא יפריע לסדר הציבורי".

מירב ישראלי: אני מוכרחה לציין כי ההגדרה הזו נראית לי מרחיבה מדי, כיוון שבשלב הבא ישנה אפשרות להוציא נגדו צו הגבלה אם יש חשד שהוא הולך להפריע.

זבולון אורלב: הבעיה היא עם אותו אוהד הנכנס למיגרש ומתחיל להסית.

אבשלום וילן: לדעתי הנוסח המורחב פה הוא יותר נכון.

מירב ישראלי: אני רוצה להזכיר, כי אנו צריכים לעשות איזון בין הזכות של אדם לחופש תנועה לבין הצורך לשמירת הסדר הציבורי.

מירב ישראלי: השאלה היא איפה אנו מחליטים לשים את נקודת האיזון.

מירב ישראלי: בסעיף זה אנו מדברים על מצב בו אין צו.

מירב ישראלי: עדנה תסבירי לנו למי היה חשד כלפי אותו אדם.

מירב ישראלי: האם לשוטר היה חשד כלפיו?

עדנה הראל: כן.

מירב ישראלי: אם כך אנו צריכים לציין, כי אם לשוטר היה חשד, ניתן לפעול.

אבשלום וילן: הדברים האלו נאמרים.

אבשלום וילן: נאמר: "מוסמך שוטר במדים, נוסף על סמכויותיו על פי כל דין, לתת הוראות לכל אדם המתנהג באופן אלים".

לבנת משיח: מירב, אם את רוצה להוסיף כי השוטר יהיה בעל החשד, אנו מסכימים כיוון שזו הכוונה של הסעיף.

לבנת משיח: אני חושבת כי ההסדר הוא מאוזן, כיוון שאם יש מידע לשוטר כי ישנה קבוצה שמגיעה ויש להם כוונה להפריע, הוא יכול לתת הוראות כדי למנוע זאת.

הראל מאיר: אני אסביר את העניין.

הראל מאיר: אם אוהדים נכנסים ליציע מסומן ותופסים מקומות לא להם, והם לא מוכנים לקום ממקומות אלו.

הראל מאיר: זו נחשבת הפרעה לסדר הציבורי.

הראל מאיר: השוטר במקרה כזה אומר כי הוא לא אחראי על הסדר הציבורי, זהו תפקידו של הסדרן.

הראל מאיר: בנקודה זו אני חושב כי צריך לתת סמכויות לשוטר.

זבולון אורלב: כלומר, מדובר לא רק על מידע מודיעני, אלא גם על התנהגות שהיא עדיין אינה אלימה, אך היא פוטנציאל להתפתחות התנהגות אלימה.

אבשלום וילן: בהכירנו את הנעשה ביציעים זה הכרחי, כדי לתת שיניים לאנשי החוק, כדי שיוכלו לשמור על הסדר.

זבולון אורלב: אנו נתקן את הנוסח ונאמר כי: "או שהיה לשוטר לגביו חשד כי הוא יפריע לסדר הציבורי במקום שבו מתקיים אירוע ספורט, לרבות במקום הכניסה אליו, במקום היציאה ממנו, או סמוך לאותו מקום, ואותו אדם חייב להישמע להוראות אלה".

זבולון אורלב: (ב) "לא נשמע להוראות שנתן לו שוטר לפי הוראות סעיף קטן (א), מוסמך השוטר להרחיקו מהמקום כאמור בסעיף קטן (א), ולא להתיר את כניסתו לאותו מקום, ורשאי הוא להשתמש לצורך כך בכוח סביר".

זבולון אורלב: האם ישנה הגדרה למקום?

מירב ישראלי: לפי האמור בסעיף (א): "במקום שבו מתקיים אירוע ספורט, לרבות במקום הכניסה אליו, במקום היציאה ממנו, או סמוך לאותו מקום".

מירב ישראלי: אני רוצה לשאול האם צריך בסעיף זה התייחסות לסמכותו של השוטר בעניין צווי הרחקה?

לבנת משיח: אני לא חושבת, כיוון שזה נכלל במילים: "נוסף על סמכויותיו על פי כל דין".

מירב ישראלי: כלומר, אם הוא יודע כי אדם נוהג בניגוד לצו שהוצא, הוא יכול לפעול לפי הסמכות הכללית שלו.

עודד הכט: אני רוצה לשאול מה הדין לגבי שוטר שאינו במדים.

עודד הכט: הרבה פעמים נדרשים שוטרים סמויים כדי לשמור על הסדר.

זבולון אורלב: גם אני רציתי לשאול מדוע ההדגשה היא על שוטר במדים.

לבנת משיח: האדם שמגיע למיגרש ומתפרע צריך לדעת כי מי שנמצא מולו הוא איש מרות.

לבנת משיח: אנו מדברים על הפעלת סמכויות כוחניות, ואם צריך גם שימוש בכח סביר, ועל כן עדיף שאדם ידע מי נמצא מולו.

רונה קדמי: רוב השוטרים במיגרשי הספורט הם במדים.

עופר יצחק: אני חושב כי זה לא נכון לכתוב בחוק רק שוטר עם מדים.

עופר יצחק: אנו מצמצמים את הסמכויות של השוטרים.

זבולון אורלב: יכול להיווצר מצב בו יושב שוטר סמוי ביציע וחש כי עומדת להתחולל מהומה, והוא אינו יכול לעשות דבר, אלא ללכת ולקרוא לשוטר במדים שלו אין חשד.

רונה קדמי: החשד יכול להיות גם על סמך דבריו של השוטר הסמוי.

זבולון אורלב: האם בחקיקה אחרת גם מצוין "שוטר במדים"?

לבנת משיח: ניתן לכתוב רק שוטר ללא במדים, אך צריך להבטיח כי קודם הוא יציג תעודה.

אבשלום וילן: אם כותבים מוסמך שוטר, זה מספיק.

אבשלום וילן: השוטר צריך באיזושהי דרך להראות כי הוא שוטר.

עופר יצחק: יכול להיות גם מקרה של שוטר שאינו בתפקיד, אשר מגיע לראות מישחק ומתעורר בו חשד כי עומדת להתחולל מהומה על ידי אחד האנשים היושבים לצידו.

עופר יצחק: השוטר הזה לא יוכל לעשות דבר על פי הניסוח הזה.

זבולון אורלב: אני מציע למחוק את המילה "מדים".

זבולון אורלב: אם משרד המשפטים ירצה, הוא יגיש הסתייגות.

לבנת משיח: אנו לא נגיש הסתייגות.

זבולון אורלב: אני מניח כי בחוק המשטרה ישנו נוהל ברור לגבי דרך הפעלת הסמכויות של שוטר.

זבולון אורלב: אנו עוברים לסעיף 11ב.

זבולון אורלב: אירוע ספורט-בקשה לצו הרחקה או הגבלה: "לבקשת תובע כאמור בסעיף 12 לחוק סדר הדין הפלילי (נוסח משולב), התשמ"ב1982-, או שוטר שהוסמך לכך על ידי המפקח הכללי של משטרת ישראל, רשאי בית המשפט לתת לאדם צו הרחקה או הגבלה כאמור בסעיף 11ג, אם ראה כי התקיים אחד מאלה: (1) האדם התנהג באופן אלים או תוך הפרת הסדר הציבורי באירוע ספורט, ולא ציית להוראות אחראי לבטיחות, סדרן בטיחות או שוטר".

זבולון אורלב: האם מדובר בתנאים מצטברים או כל אחד בנפרד?

רונה קדמי: מדובר על כך שהוא התנהג באופן אלים ולא ציית, או מתנהג תוך הפרת הסדר הציבורי ולא מציית להוראות.

זבולון אורלב: מה קורה אם הוא מתנהג באופן אלים והוא מציית להוראות?

זבולון אורלב: האם לא ניתן לפנות לבית משפט כדי שירחיק אדם זה מן המישחקים?

רונה קדמי: מה שאמרת כעת נכנס בתוך חלופה (2): "התנהגותו של האדם באירוע ספורט נותנת בסיס סביר לחשש כי הוא עלול להתנהג בעתיד באופן אלים, או תוך הפרת הסדר הציבורי באירוע ספורט".

רונה קדמי: אם הוא באופן ריטואלי מפר את הסדר, יפנו לבית המשפט ויוציאו נגדו צו הרחקה.

זבולון אורלב: אם כך מדוע אנו צריכים לציין בסעיף אחד: "התנהג באופן אלים"?

זבולון אורלב: האם לא מספיקות המילים: "לא ציית להוראות אחראי לבטיחות"?

רונה קדמי: לשוטר יש סמכות במקרה בו אדם לא ציית להוראות אחראי לבטיחות, להרחיק את המפריע באופן מידי.

רונה קדמי: כאשר עומדים לבצע צעד חריף יותר, צריך להוכיח כי האדם התנהג באופן אלים.

אבשלום וילן: מטרת החוק היא לטפל בבעיית הקומץ.

אבשלום וילן: זה שאדם לא ציית להוראות זו לא הבעיה האמיתית, הבעיה היא כאשר מדובר באנשים עם רקורד אלים.

זבולון אורלב: אני מסכים עם דברייך, אך אני שואל מדוע צריכים להגביל את סמכות בית המשפט לצו הרחקה אם אדם לא התנהג באופן אלים, אך ישנו חשד כי הוא יפריע להפרת הסדר הציבורי?

זבולון אורלב: על פי סעיף 11א, אם יש חשד לשוטר שאדם עומד להתפרע, הוא רשאי להרחיקו.

זבולון אורלב: אם מדובר בריטואל של אדם מסוים, מדוע השוטר לא יכול לפנות לבית משפט בבקשה לקבל צו הרחקה נגד האדם?

רונה קדמי: לכך ישנה תשובה בסעיף (2).

זבולון אורלב: אני הייתי מנסח גם את סעיף (2) בצורה אחרת, ואומר: "כי הוא עלול להתנהג באופן אלים או תוך הפרת הסדר הציבורי".

מירב ישראלי: חייבים לציין כי ישנו חשד.

מירב ישראלי: אני עוברת ל11-ג, אירוע ספורט-צו הרחקה או הגבלה: "(א) בית משפט רשאי לתת צווים (להלן בסעיף זה ובסעיף 11ד-צו הרחקה או הגבלה) כמפורט להלן: (1) צו האוסר על אדם לעשות את כל אלה או את כולם או מקצתם: (א) להיכנס למקום שבו מתקיים אירוע ספורט, באירוע ספורט מסוים.

מירב ישראלי: (ב) להיכנס למקום שבו מתקיים אירוע ספורט, דרך כלל או באירועי ספורט מסוגים מסוימים, והכל לתקופה שלא תעלה על עונת ספורט אחת בכל ענף שלגביו הוצא הצו.

מירב ישראלי: (ג) להימצא בתחום מרחק מסוים שיקבע ממקום שבו מתקיים אירוע ספורט, באירוע ספורט מסוים, או בתקופה שלגביה ניתן צו לפי פסקה (2).

מירב ישראלי: (2) צו הקובע הגבלות או תנאים בנוגע לכניסתו של אדם לאירוע ספורט, לעונת ספורט אחת או לאירוע ספורט מסוים או להימצאותו במקום שבו מתקיים אירוע ספורט".

זבולון אורלב: אני רוצה לשאול כמה שאלות בקשר לסעיף 1.

זבולון אורלב: מה קורה אם האדם מתפרע במישחק האחרון בעונה?

רונה קדמי: ההרחקה תקבל תוקף בעונת הספורט הבאה.

אבשלום וילן: בדיון הקודם על הצעת החוק הפרטית, ההצעה היתה הרחקה עד שתי עונות.

אבשלום וילן: אנחנו אמרנו כי מבחינת חופש הפרט, הצעד הזה הוא חריף מדי, והחלטנו על הרחקה לעונה אחת.

זבולון אורלב: מבחינתי ניתן להרחיק אדם מתפרע גם לארבע עונות.

אבשלום וילן: הרעיון היה לאפשר לאנשים לתקן את התנהגותם.

אבשלום וילן: חשבנו כי אם במשך שנה אנשים שהורחקו לא יראו את מיגרשי הספורט, אולי הם יטיבו את דרכיהם בעונות הבאות.

מירב ישראלי: אני רוצה לברר האם בסעיף (2) הכוונה היא להגבלת כניסתו של אדם לאירוע ספורט רק לעונת ספורט אחת או לאירוע ספורט מסוים.

מירב ישראלי: אני מציעה לנסח זאת באופן שונה ולומר: " לאירוע ספורט מסוים או לתקופה שלא תעלה על עונת ספורט אחת".

מירב ישראלי: אני רוצה להבהיר כי ההגבלה מתייחסת לאירוע הספורט.

עודד הכט: אני מציע כי יהיה כתוב: "להמשכה של אותה עונה".

מירב ישראלי: אני מציעה לנסח את הסעיף כך שיהיה ברור כי אירוע ספורט מתייחס או לאירוע ספורט מסוים או לתקופה שלא תעלה על עונת ספורט אחת.

לבנת משיח: הכוונה של "אירוע ספורט מסוים" יכולה להיות למישחקי כדורגל של העונה.

זבולון אורלב: זה צריך להיות מנוסח באופן שונה כך שיהיה כתוב: "צו הקובע הגבלות או תנאים בנוגע לכניסתו של אדם לתקופה שלא תעלה על עונת ספורט אחת לאירוע ספורט, או לאירוע ספורט מסוים, או להימצאותו במקום שבו מתקיים אירוע ספורט".

עדנה הראל: צריך להגביל גם את העניין של התקופה.

זבולון אורלב: כל סעיף(2) מתייחס לכך שזה לא יעלה על עונת ספורט אחת.

מירב ישראלי: אני מבינה כי גם מאחורי הניסוח "הימצאותו" עומדת כוונה לעונה אחת בלבד

עדנה הראל: כן.

מירב ישראלי: אני עוברת לסעיף (ב): "צו הרחקה או הגבלה יכול שיכיל גם דרישה לערובה לקיומו, הוראות להתנהגות נאותה באירועי ספורט בעתיד, והוראות בדבר סידורים מיוחדים הנדרשים להבטחת קיומו של הצו".

מירב ישראלי: (ג) תנאי הערובה כאמור בסעיף קטן (ג) לרבות תקופת תוקפה והוראות לחילוטה יפורטו בצו.

מירב ישראלי: (ד) בית משפט רשאי, מנימוקים מיוחדים שיפורטו בהחלטתו, להאריך את תקופת תוקפה של ערובה להתנהגות נאותה באירוע ספורט לתקופה שלא תעלה על שנה מיום שיפוג תוקפו של צו ההרחקה או ההגבלה".

זבולון אורלב: האם סעיף (ג) לא מוגבל בתקופה?

מירב ישראלי: לפי דעתי, סעיף (ג) צריך להיות לתקופה שלא תעלה על תקופת תוקפו של הצו, כיוון שסעיף (ד) נותן אפשרות לבית המשפט להאריך את התקופה מעבר לתקופת תוקפו של הצו.

עדנה הראל: הכוונה שלנו היתה הפוכה.

עדנה הראל: הכוונה היתה כי הערובה תהייה מלכתחילה לתקופה שהיא ארוכה מעבר לתקופת הצו.

עדנה הראל: ניתן לומר בצו כי האדם לא יכנס לשני אירועי הספורט הקרובים, אך הוא יהיה חייב לתת ערובה עד סוף העונה.

עדנה הראל: אחר כך ניתן יהיה גם להאריך את הערובה.

מירב ישראלי: צריכה להיות פה איזושהי הגבלה.

זבולון אורלב: גם הערובה צריכה להיות לתקופה של עד עונה אחת.

זבולון אורלב: האם בית המשפט יכול להרחיק אדם לעונה אחת ולהגיד לו, כי בנוסף לכך שהוא מרחיק אותו לעונה אחת הוא חייב לתת ערובה לעוד עונה אחת?

לבנת משיח: כן.

עדנה הראל: כרגע אין הגבלה בכלל.

זבולון אורלב: האם אחרי שהאדם הורחק לעונה ונלקחה ממנו ערובה לעונה נוספת, ישנה אפשרות להאריך את הערובה בהארכה אשר מוגבלת בזמן?

זבולון אורלב: אני מעוניין שהעניין הזה יוסבר כאן.

מירב ישראלי: אין יחס בין סעיף (ג) לסעיף (ד).

עדנה הראל: הערובה הראשונה ניתנת על בסיס הנסיבות הספציפיות, הראיה הכוללת של העניין.

עדנה הראל: האפשרות להאריך את תקופת הערובה בזמן נוסף, היא לאור דברים אשר קורים אחר כך.

זבולון אורלב: האם יכולה להיות ערובה גם לעשר שנים?

עדנה הראל: כן.

מירב ישראלי: אם כך מה המשמעות של סעיף (ד)?

מירב ישראלי: סעיף (ד) נותן הגבלה של שנה.

עדנה הראל: אין לנו בעיה שתהיה גם הגבלה בסעיף (ג), בתנאי שתהיה אפשרות לבית המשפט בלי שיבואו אליו בבקשת הארכה לתת ערובה שהיא ארוכה מתקופת הצו.

מירב ישראלי: אם כך לא צריך את סעיף (ד).

עדנה הראל: לפי סעיף (ד), ניתן לדרוש ערובה מאדם לפני שהתפרע.

זבולון אורלב: אני מסכים עם סעיף (ד), אך אתם צריכים גם בסעיף (ג) להגביל את תקופת הערובה כך שלא תעלה על עונה אחת מעבר לסיום צו ההרחקה.

עדנה הראל: לעונה מעבר לעונה במסגרתה ניתן הצו.

זבולון אורלב: הערובה יכולה להיות צו הרחקה פלוס עונה.

עדנה הראל: הערובה יכולה להיות צו הרחקה למישחק שהוא המישחק השלישי בעונה מסוימת, והערובה תהיה עד סוף אותה העונה פלוס עונה נוספת.

מירב ישראלי: אם כך, מדוע לפי סעיף (ד) צריך נימוקים מיוחדים שיפורטו?

עדנה הראל: אם אחרי שהערובה תלויה ועומדת, האדם מתנהג בצורה שעדיין לו ניתן להפעיל את הערובה ולהוציא את צו ההרחקה, אנו נוכל להאריך לו את הערובה הזו לעוד שנה על סמך התנהגותו.

מירב ישראלי: אבל מדובר על שנה מיום שיפוג תוקפו של הצו.

עדנה הראל: הכוונה היא להארכה של שנה מיום שתפוג תוקפה של הערובה.

מירב ישראלי: האם הכוונה היא גם לערובה כספית?

עדנה הראל: כן.

זבולון אורלב: בואו נסכם את סעיף (ג) ונאמר: תקופת הערובה הראשונה לא יכולה להיות מעבר לעונה הנוכחית שבה ניתן הצו פלוס עוד עונה.

זבולון אורלב: סעיף (ד) יאמר כי אם מעבר לעונה הנוכחית והעונה הבאה עדיין ישנם חשדות, רשאים לפנות לבית המשפט מנימוקים מיוחדים ולהאריך את הערובה לשנה נוספת.

זבולון אורלב: סך הכל אדם יכול לקבל שלוש שנות ערובה.

זבולון אורלב: מבחינה חינוכית, ערובה היא העונש הכי קשה והכי אפקטיבי.

מירב ישראלי: בסעיף (ד) צריך לשנות את הניסוח ולכתוב במקום "ערובה להתנהגות נאותה באירוע ספורט", "ערובה כאמור בסעיף קטן (ב)".

זבולון אורלב: אני מציע לכתוב: "כאמור בסעיף קטן (ב) ו-(ג)".

מירב ישראלי: אני עוברת לסעיף 11ד, סדרי דין: "(א) צו הרחקה או צו הגבלה לפי סעיף 11ג יינתן במעמד שני הצדדים, ואולם רשאי בית המשפט לתת צו כאמור במעמד צד אחד אם הוזמן המשיב כדין ולא התייצב לדיון".

זבולון אורלב: האם כאשר אומרים צו הרחקה או צו הגבלה זה כולל גם את העניין של הארכת הערובה?

מירב ישראלי: כן.

זבולון אורלב: האם זה כולל גם את סעיף 11ג(2)(ד)?

מירב ישראלי: זה לא כולל את סעיף 11ג(2)(ד).

זבולון אורלב: זה חייב לכלול את סעיף 2(ד).

עדנה הראל: האם אתה מעוניין שיוכלו לתת הארכה לערובה במעמד צד אחד?

זבולון אורלב: כן, אם הוזמן המשיב כדין.

לבנת משיח: על פי סעיף 11ג (ב), הערובה היא חלק מצו ההרחקה.

זבולון אורלב: אך הארכה היא לא חלק מסעיף זה.

מירב ישראלי: סעיף (ג) נכנס בסעיף זה, אך (ד) לא נכנס.

רונה קדמי: כתוב מיום שיפוג תוקפו של הצו.

מירב ישראלי: אנו מחקנו זאת וכתבנו מיום שתפוג תוקפה של הערובה.

רונה קדמי: אך היא לא בהכרח לפי הצו, כי הצו כבר נגמר.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: אני עוברת לסעיף 11ד(ב): "ניתן צו הרחקה או הגבלה שלא במעמד המשיב, רשאי בית המשפט לבקשתו לחזור ולדון בבקשה למתן הצו בנוכחות שני הצדדים, אם שוכנע כי נבצר ממנו להתייצב מסיבה מוצדקת או אם הוא סבור כי הדבר דרוש כדי למנוע עיוות דין".

זבולון אורלב: צריך לציין בבקשתו של מי מדובר.

מירב ישראלי: ניתן לכתוב: "בבקשתו של המשיב".

מירב ישראלי: אני עוברת לסעיף 11ה, שינוי התוספת: "שר הפנים רשאי, בהתייעצות עם שר המדע, התרבות והספורט והשר לביטחון פנים, לשנות את התוספת".

זבולון אורלב: מהי הכוונה של התוספת?

מירב ישראלי: הכוונה היא למישחקים שעליהם כל זה יחול.

מירב ישראלי: בוועדת החקירה הוחלט להחיל את זה למישחקי כדורגל וכדורסל.

זבולון אורלב: חה"כ וילן, האם אתה רוצה להשאיר את העניין הזה רק להחלטת השרים?

זבולון אורלב: האם יש חשש כי בעתיד שר ספורט מסוים יחיל את כל זה על ענפי ספורט שאתה לא מעוניין כי זה יחול עליהם?

אבשלום וילן: לא.

זבולון אורלב: עדנה, החקיקה שלנו היא לא חקיקה של השר וילנאי.

זבולון אורלב: באופן עקרוני צריך לבלום כוח של ממשלה ולהחיל הוראות מחמירות ומגבילות זכויות פרט.

זבולון אורלב: אני מציע למען הזהירות, לכתוב כי זה יובא גם לאישור ועדת החינוך, כדי שלא יחילו את זה על ענפי ספורט אחרים.

לבנת משיח: לנו אין התנגדות לכך.

זבולון אורלב: מה לגבי התקנת תקנות?

מירב ישראלי: הסדרנו את זה קודם בסעיף (2).

מירב ישראלי: הכללים ייקבעו על ידי שר הפנים בהתייעצות עם שר המשטרה.

עדנה הראל: ובעניין אירוע ספורט הוא צריך להתייעץ עם שר המדע, התרבות והספורט.

מירב ישראלי: האם תחילת החוק יכולה להיות מיידית?

זבולון אורלב: כן.

עדנה הראל: אנחנו רוצים שהיא תהייה מיידית.

זבולון אורלב: עופר יצחק, האם המשטרה זקוקה להערכות מסוימת לביצוע החוק?

עופר יצחק: לא.

זבולון אורלב: האם ישנה התנגדות למשרד לביטחון פנים כי התחילה תהייה מיידית?

רונה קדמי: אין לנו התנגדות.

זבולון אורלב: האם למשרד המדע, התרבות והספורט ישנה התנגדות?

עדנה הראל: אין לנו התנגדות.

עדנה הראל: אנחנו מתכוונים לעשות תקנות על פי התיקון הזה.

זבולון אורלב: האם להתאחדות הכדורגל ישנה התנגדות?

מאיר הראל: לא.

מירב ישראלי: אנו צריכים לחזור עכשיו לדון בעניין הסימון.

עדנה הראל: אני חושבת כי ניתן לומר: "כפי שסומנו על ידי האחראי לבטיחות".

עדנה הראל: האחראי לבטיחות הוא מונח בחוק העיקרי שאנו דנים בו.

עדנה הראל: זה מוגדר בסעיף 6 לחוק.

מירב ישראלי: מה הכוונה של עצרת עם?

מירב ישראלי: לפי הסעיף עצרת עם היא: "אסיפה שלמספר המשתתפים בה 500 או יותר למעט עינוג ציבורי, אסיפה שלעריכתה ניתן רשיון או היתר לפי חיקוק אחר, אסיפה המתקיימת במקום אסיפות קבוע.

מירב ישראלי: (2) אירוע ספורטיבי שמספר הצופים בו הוא 7,000 או יותר".

זבולון אורלב: חה"כ וילן, האם אתה רוצה להגביל את החוק כך שיחול רק על אסיפה של 7,000 איש?

אבשלום וילן: לא.

רונה קדמי: על פי החוק האחראי לבטיחות הוא בעל רשיון העסק.

רונה קדמי: ההחלטה שלו לגבי מיקום השוליים, לא תהייה זהה בהכרח להחלטה של הגורמים המעונינים לשמור על הסדר.

רונה קדמי: בסעיף 8 הכוונה היא למתן הוראות מפי קצין משטרה שלא בהכרח נמצא שם והוא איננו מוכרח לדעת שיש ליקויי בטיחות.

רונה קדמי: אם לא קבענו את הסימון בתקנות לפי חוק זה, אנו לא יכולים להגיד לו כי הוא מפר את התקנות ושיש ליקוי בטיחותי בעניין.

רונה קדמי: צריך לקבוע בתקנות או בחוק את חובת הסימון.

מירב ישראלי: ברור כי אנו צריכים לקבוע בחוק, כיוון שבניגוד למיגרש שאנו יודעים מה הגבולות שלו, אנו לא יודעים מה הגבולות של השוליים.

מירב ישראלי: צריך שתהיה הוראה אופרטיבית בעניין הזה.

מירב ישראלי: עדנה הציעה שאחראי הבטיחות יקבע זאת, אך רונה התנגדה לכך.

אבשלום וילן: השוליים לא ברורים, אך אני חושב שהעניין הזה לא כל כך בעייתי.

אבשלום וילן: הוא בעייתי מבחינה משפטית בלבד.

מירב ישראלי: חובה שיהיה סימון ברור.

אבשלום וילן: מי שסימן את קווי המיגרש יכול לסמן את השוליים.

עדנה הראל: קווי המיגרש מסומנים בהתאם לכללי ההתאחדות.

עדנה הראל: אין הגדרה מדויקת לגבי מקום בו נגמרים השוליים.

אבשלום וילן: השאלה היא לגבי הגדרת השוליים ולגבי מי שהגדיר את השוליים.

אבשלום וילן: מישהו יכול לזרוק חפץ למיגרש ולטעון כי הוא לא עמד בשטח המוגדר כשוליים.

עודד הכט: ניתן לכתוב בין זירת המישחק והיציע.

עדנה הראל: לא ניתן לכתוב כך, כיוון שאנו לא יודעים כיצד בנוי כל מיגרש.

עדנה הראל: ניתן לקבוע כי האחראי לבטיחות יקבע את מיקום השולים בהתייעצות עם קצין המשטרה.

רונה קדמי: כך יקרה כי לפני כל מישחק ישונו השוליים.

עדנה הראל: לכן אני אומרת כי אחראי לבטיחות יקבע את מיקום השוליים, אלא אם כן קצין המשטרה הורה לו אחרת.

עדנה הראל: האחראי לבטיחות מכיר את המיגרש ויודע מה השוליים של המיגרש ואיזה מישחק יהיה באותו מיגרש, ובהתאם לכך הוא מגדיר ומסמן את השוליים.

רונה קדמי: זה יסבך אותנו.

עודד הכט: הזירה היא היכן שנמצאים השחקנים, המאמנים וכו'.

זבולון אורלב: בשביל מה צריך להזכיר את עניין הזירה?

עדנה הראל: אנו חייבים להזכיר את הזירה, כיוון שאנו בתקנות לפי חוק זה מבקשים להטיל איסור על זריקת חפצים למיגרש ועל ירידה לתוך המיגרש.

עדנה הראל: הירידה למיגרש או זריקת החפצים מהמיגרש, היא שונה מאשר זריקת חפצים ביציע אחד על השני.

עדנה הראל: אנו מעונינים למנוע את האלימות כלפי המיגרש עצמו, המקום בו נערכת פעילות הספורט.

זבולון אורלב: כלומר, האם את מעונינת שיהיה דין שונה לזריקת חפצים מיציע אחד ליציע שני לזריקת חפצים מיציע לתוך המיגרש?

עדנה הראל: כן.

עדנה הראל: אני מעונינת גם למנוע ירידה לתוך המיגרש בזמן המישחק.

מירב ישראלי: האם ניתן להוריד את ההגדרה של "זירת פעילות ספורט" לתקנות?

רונה קדמי: לא.

רונה קדמי: אנו משתמשים בזה, כיוון שההגדרה הזו נכנסת לתוך "מקום שבו מתקיים אירוע ספורט" שזה כולל את השוליים.

מירב ישראלי: ההגדרה של "מקום שבו מתקיים אירוע ספורט", כוללת את המיגרש, ליד המיגרש, הקהל.

זבולון אורלב: מדוע לא ניתן לכתוב: "לרבות שולי המקום"?

זבולון אורלב: מדוע צריך לכתוב: "שיסומן"?

עדנה הראל: אם החוק הקו הזה יהפוך להיות עבירה פלילית, צריך שזה יהיה מוגדר היטב.

עדנה הראל: אם אנו רוצים להפוך את השוליים כחלק מהאיסור הפלילי, אז אנו נסמן את זה.

זבולון אורלב: לא תוכלי לעולם לסמן שוליים.

לבנת משיח: אני מציעה שההגדרה תהייה: "עד מקום המושבים".

זבולון אורלב: ואם אין יציע בצד אחד של המיגרש?

עודד הכט: יש גדר.

עדנה הראל: יש מקומות בהם אין גדרות כלל.

אבשלום וילן: אני תומך בהצעתו של חה"כ אורלב, שאומר כי נציין: "לרבות שולי המקום האמור".

עודד הכט: ניתן לכתוב בסוגריים, כי הכוונה היא לזירת המיגרש עד ליציעים או הגדר.

לבנת משיח: ניתן לכתוב: "עד המקום שסימן קצין הבטיחות בהתייעצות עם המשטרה".

זבולון אורלב: האם יש מקום בו השוליים הם יותר מחמישה מטרים?

אבשלום וילן: כן.

אבשלום וילן: באצטדיון רמת גן.

זבולון אורלב: יש לי הצעה להגדרה מתאימה: שולי המיגרש הוא אותו מקום בו הקהל אינו רשאי להימצא.

רונה קדמי: אולי צריך לקבוע כי את שולי המקום יסמן אחראי הבטיחות על פי הוראת השוטר.

זבולון אורלב: המילה שוליים אינה נכונה.

זבולון אורלב: שמענו קודם כי באצטדיון רמת גן נכנסים אוהדים מהשער הצפוני עד לחדרי ההלבשה של השחקנים.

זבולון אורלב: אני חשבתי כי כאשר אמרתם שוליים התכוונתם למקום שבו הקבוצות יושבות, או למקום ממנו בועטים בעיטת קרן.

עדנה הראל: גם אני התכוונתי לזה.

עדנה הראל: אם במיגרשים ספציפיים ישנו מסלול שבו יש סיכון מסוים, שם יפעילו את כל ההוראות האחרות של החוק.

עדנה הראל: יש פה אי בהירות של החוק הפלילי.

זבולון אורלב: למה את מתכוונת כאשר את אומרת עבירה פלילית?

עדנה הראל: עבירה על הוראות חוק זה, היא עבירה פלילית.

אבשלום וילן: הם צודקים בכך שהם מגדירים את הפעולה של זריקת חפץ או תקיפה פיזית כעבירה פלילית, כיוון שאחרת לא עשינו כלום.

רונה קדמי: אנו ניסחנו טיוטה של תקנות המדברת על איסור השלכת חפצים למיגרש ולשוליים.

זבולון אורלב: אני מציע להגדיר: "שוליים-עד עשרה מטרים, או עד מקום הגדר, או עד מקום הקהל, הכל לפי המקום".

רונה קדמי: מקום הקהל זה היכן שהוא עומד, אלא אם אוסרים עליו זאת.

עודד הכט: במיגרש העירוני בחיפה מאחורי השער הדרומי, השחקנים מתחממים לפני המישחק.

זבולון אורלב: הדין לגבי מקום כזה, הוא כמו הדין לגבי יציע הקהל.

אבשלום וילן: מה יקרה אם במקום כזה מישהו יפעיל אלימות נגד השחקנים?

אבשלום וילן: אנו מוכרחים לקבוע הגדרת שוליים רחבה.

לבנת משיח: אני מציע שאת עניין הסימון נשאיר לתקנות.

מירב ישראלי: מכיוון שבהוראות שאנו מדברים עליהן כרגע, אין משמעות אמיתית למילה זירה.

מירב ישראלי: אני מציעה שנקבע הגדרה מבלי להשתמש במושג זירת פעילות ספורט.

מירב ישראלי: נגדיר את המקום שבו מתקיים אירוע ספורט, כמקום הכולל את המיגרש וכל מה שמסביבו, כולל המושבים של הקהל.

מירב ישראלי: זירת פעילות ספורט וכן האזור שבו מתקיים אירוע הספורט.

עדנה הראל: מדוע שלא נשאיר את המילים שולי המקום, ונקבע אותן בתקנות?

מירב ישראלי: אם נשתמש במילים "זירת פעילות ספורט" אנו נצטרך לחכות עד שתהיינה תקנות כדי שהחוק יחול.

זבולון אורלב: כל ביצוע החוק יהיה תלוי עכשיו בתקנות הסימון.

זבולון אורלב: עד שלא תוכלו להגדיר בתקנות את סימון השוליים כל החוק הזה לא יהיה שווה.

עדנה הראל: ניתן ליישם את החוק גם כאשר השוליים אינם מוגדרים, כיוון שמדובר על מקום רחב הכולל גם את השוליים.

מירב ישראלי: במיגרש בו ישנם יציעים משני הצדדים, ומשני הצדדים של השערים האזור פתוח, מהם השוליים?

זבולון אורלב: עדנה, לא ברור לי מנוסח החוק כרגע, כיצד יש לך הסמכה לקבוע בתקנות הוראות מחמירות לגבי פעילות בזירה.

מירב ישראלי: בחוק העיקרי ישנה אפשרות לקבוע סידורים כיוצא באלה לשם הגנת המשתתפים באסיפה הנמצאים בשכנותה.

זבולון אורלב: המשתתפים באסיפה זהו כל הקהל.

מירב ישראלי: נכון.

זבולון אורלב: אם כך, כיצד את יכולה להפריד את השחקנים מהקהל?

רונה קדמי: אתה נותן הוראות לקהל.

זבולון אורלב: לפי החוק, את יכולה להוציא תקנות כדי להגן על המשתתפים.

זבולון אורלב: עדנה, אני שואל מי הסמיך אותך לתת הוראות המפרידות והקובעות יחס שונה לשחקנים הנמצאים במיגרש, מהקהל הנמצא במיגרש?

עדנה הראל: הם חלק מהמשתתפים.

זבולון אורלב: מי אמר לך כי את יכולה להוציא הוראות רק לגבי חלק מהמשתתפים?

עדנה הראל: הם משתתפים הנמצאים בסיכון יותר גבוה.

מירב ישראלי: לדעתי, ההסמכה המרכזית שיש לכם היום היא מסעיף 2א(5): "סידורים כיוצא באלה לשם הגנת המשתתפים והאסיפה".

זבולון אורלב: למה מתכוונים כאשר אומרים סידורים כיוצא באלה?

מירב ישראלי: הכוונה היא לעזרה ראשונה, כיבוי דלקות, סדרני בטיחות, מספר מקסימלי של רשאים להיכנס וסידורים כיוצא באלה.

זבולון אורלב: עדנה מעונינת להוציא תקנות אחרות ולא סידורים.

זבולון אורלב: לקבוע איסור חמור יותר על התפרעות כנגד השחקנים זה סידור?

זבולון אורלב: אני לא מבין למה לא ניתן לכתוב סעיף מפורש, כי השר בהתייעצות עם אחרים רשאי לקבוע כללים לשם הגנת השחקנים.

עדנה הראל: ניתן לכתוב: "לשם שמירת הסדר הציבורי לרבות הגנת השחקנים והזירה".

זבולון אורלב: את אומרת כי את מעונינת להתקין תקנות שיחמירו את הענישה על פגיעה בשחקנים או בשופטים.

רונה קדמי: הכוונה היא לא להחמרת העונש, אלא לכך שיגדירו מה אסור.

זבולון אורלב: מה ההבדל בין זריקת חפצים מיציע ליציע לבין זריקת חפצים מהיציע למיגרש?

רונה קדמי: בניסוח החוק הספציפי הזה רצו לקבוע איסורים ספציפיים המתייחסים לזירה ולשוליים.

זבולון אורלב: למה את מתכוונת כאשר את אומרת קביעת איסורים יותר ספציפיים?

רונה קדמי: בתחילת הטיפול בהצעה הזו אנו אמרנו כי יש איסורים כלליים בחוק העונשין האוסרים זריקת חפצים העלולים לפגוע.

רונה קדמי: למרות זאת כדי לטפל בתופעת האלימות הספציפית המתרחשת במיגרשי ספורט היה רצון לנסח איסורים ספציפיים.

זבולון אורלב: אני חושב כי אם לא באה נורמה יותר מחמירה, או ענישה יותר מחמירה, אין צורך באיסורים הספציפיים.

זבולון אורלב: כוונת הוועדה היתה כי זריקת חפץ למיגרש ספורט היא חמורה מאוד יותר מסתם זריקת חפץ.

זבולון אורלב: את טוענת כי זה אינו שונה.

לבנת משיח: אני חושבת כי בשביל לאסור זריקת חפצים אנו לא זקוקים לחוק הזה.

לבנת משיח: חוק העונשין עונה על הצרכים, כיוון שמדובר בתקיפה.

לבנת משיח: הכוונה של החוק הספציפי הזה הוא קביעת כללים שאוסרים ירידה למיגרש ולשוליים.

עודד הכט: היכן המיגרש?

אבשלום וילן: אנחנו טענו כי כדי לטפל בתופעת האלימות ולהוריד את הגדרות כדי למנוע אסונות, יש צורך בתיקון חוק הבטיחות כדי להגדיר דברים ברורים ולהגן על השופט והשחקנים.

אבשלום וילן: כרגע, אנו לא יודעים להגדיר את השוליים וישנה בעיה משפטית.

אבשלום וילן: הבעיה היא מה קורה אם זריקת החפצים תעשה בשוליים לבין מה יקרה אם היא תעשה במיגרש.

זבולון אורלב: ישנן שתי בעיות.

זבולון אורלב: הבעיה הראשונה היא שאנו רוצים לקבוע איסור של כניסת קהל למיגרש או לשוליו ועדיין לא מצאנו לכך פתרון.

זבולון אורלב: העניין הזה לא קשור לחוק הפלילי, אנו רוצים לקבוע נורמה חדשה שאוסרת להתנהג כך, אחרת זו עבירה פלילית שבסופה ישנם עונשים.

זבולון אורלב: הבעיה השנייה היא האלימות כלפי הנעשה במיגרש, שהיא לכאורה קיימת גם היום בחוק הפלילי.

מירב ישראלי: לפי חוק העונשין, לא כל זריקת חפץ נחשבת כעבירה.

מירב ישראלי: בחוק הספציפי בו אנו דנים אנו רוצים לקבוע איסור מחמיר וגורף יותר.

אבשלום וילן: אני התייחסתי לזה בסעיף 2(2)(ד): "תקנות לעניין אירוע ספורט ומקום שבו מתקיים אירוע ספורט יתוקנו לאחר התייעצות גם עם שר המדע, התרבות והספורט".

זבולון אורלב: חה"כ וילן, אני טוען, כי החוק שלך לא מסמיך את השר לקבוע נורמה פלילית חדשה.

עדנה הראל: אני מציעה להוסיף לסעיף 6 תוספת האומרת: "כללים לעניין סעיפים 11(א)11-(ב), לרבות כללי התנהגות לשם שמירת הסדר הציבורי ובטיחות המשתתפים בפעילות הספורט בזירת פעילות הספורט".

עדנה הראל: מיד אחר כך תבוא הגדרת הזירה כולל הגדרת השוליים כפי שייקבעו בתקנות, אשר יתייחסו לעניין זה בלבד.

מירב ישראלי: עכשיו אנו צריכים לתקן את ההגדרה של "מקום שבו מתקיים אירוע ספורט".

עדנה הראל: אני מציעה לומר: "מקום שבו מתקיימת פעילות ספורט, וכן האזור שבו נמצא הקהל באירוע הספורט והכל במועד קיום אירוע הספורט או בתכוף לו".

רונה קדמי: השאלה היא האם הגדרה כזו תכלול בתוכה גם את הטיפול בבעיית השוליים.

מירב ישראלי: אי ספק שההגדרה צריכה לכלול את השוליים, אך אנו מנסים להגדיר את "המקום שבו מתקיים אירוע ספורט" מבלי להגיד את המילה "שוליים".

מירב ישראלי: עדנה, תקריאי מחוק הספורט את ההגדרה לפעילות ספורט.

עדנה הראל: "פעילות ספורט-פעילות משחקית בין תחרותית ובין שאינה תחרותית אשר נדרש לה מאמץ גופני".

מירב ישראלי: ההגדרה הזו לא עוזרת לנו.

זבולון אורלב: אני מציע שתוסיפי "בסמוך לו".

רונה קדמי: אם נעשה כך יהיו לנו שני דברים, "השוליים" ו"הסמוך לו".

מירב ישראלי: הגדרת השוליים תהייה יותר מוגדרת.

זבולון אורלב: אם אומרים הפעילות והקהל, זה כולל את הכל.

זבולון אורלב: אין בעיה עם השוליים.

מירב ישראלי: אם כך ההגדרה היא: "מקום שבו מתקיימת פעילות ספורט, וכן האזור הסמוך לו, וכן האזור שבו נמצא הקהל באירוע הספורט והכל במועד קיום אירוע הספורט או בתכוף לו".

מירב ישראלי: אנו לא נגדיר את השוליים, הם יהיו רק לצורך איסורים מיוחדים שייקבעו בתקנות.

מירב ישראלי: העברות הפליליות הושמטו מהצעת החוק הטרומית בהצעת החוק הממשלתית, כיוון שהן יחולו על הפרת הוראת שוטר וכן על הפרת צו סעיפים 275 ו287- לחוק העונשין.

זבולון אורלב: האם אתם לא רוצים להחמיר את העונש לגבי העברות הנעשות בתוך הזירה?

זבולון אורלב: יש הבדל בין זה שאדם עומד ברחוב וזורק בקבוק על עוברים ושבים, לבין אם אדם נמצא במישחק כדורגל וזורק בקבוקים על השחקנים.

רונה קדמי: אולי בית המשפט יעשה את האיזון.

רונה קדמי: שם יכול להינתן עונש רציני.

זבולון אורלב: אולי נקבע עונש מינימום.

מירב ישראלי: זה לא מתאים.

זבולון אורלב: המחוקק צריך לשדר שהוא רואה את הנושא של האלימות במיגרשי הספורט באופן רציני.

זבולון אורלב: האם ישנה ענישה מיוחדת לגבי התפרעות באסיפת עם?

רונה קדמי: הענישה היא אותה ענישה, אך הנסיבות נלקחות בחשבון.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר לשופט שיתן ענישה חמורה יותר לאדם אשר התפרע באירוע ספורט.

זבולון אורלב: צריך לשדר כי המחוקק רואה את האלימות במיגרש הספורט בחומרה גדולה יותר מאשר אלימות אחרת.

לבנת משיח: המסר הזה מועבר באמצעות החוק הספציפי בו אנו דנים, אשר נותן אמצעים חינוכיים מיוחדים לטיפול באלימות במיגרשי הספורט, אשר אינם קיימים לגבי סוגים אחרים של אלימות.

זבולון אורלב: מדוע ניתן לנקוט באמצעים של הרחקה והגבלה, ולא ניתן להחמיר את העונש?

רונה קדמי: המטרה היא ללמד את המתפרע במיגרש הספורט לקח.

רונה קדמי: בנסיבות חמורות, בית משפט יכול לתת ענישה חמורה.

זבולון אורלב: אם אני אבקש סטטיסטיקה לגבי ענישה חמורה, נראה כי כמעט ואין ענישה כזו.

אבשלום וילן: השאלה של יו"ר הוועדה היא, מהן הדרגות בקודש בחוק העונשין היום על התפרעות והפרת הסדר הציבורי.

אבשלום וילן: איזה מסר מעביר היום המחוקק לשופט כדי לאפשר לו לטפל בבעיית האלימות במיגרשי הספורט.

עדנה הראל: בחוק הבטיחות במקומות הציבוריים יש בסופו הוראות לגבי ענישה פלילית.

עדנה הראל: הענישה הזו היא מינימלית, אך היא חלה על הפרת כל ההוראות לפי תקנות הבטיחות.

עדנה הראל: בנוסף לזה יש את כל ההוראות בחוק העונשין.

עדנה הראל: ישנה אמירה ספציפית וחמורה לגבי מי שמשתתף באסיפה ומפר הוראות שבאופן רגיל אינן נחשבות לעברות פליליות.

עדנה הראל: העניין הזה חל גם על אירוע ספורט.

עדנה הראל: אנחנו עושים תיקון במסגרת אותו חוק.

זבולון אורלב: אני הייתי רוצה בכל זאת להעביר מסר כי אלימות באירוע ספורט היא יותר חמורה מאלימות באסיפה פוליטית, כיוון שבאסיפות פוליטיות עד היום חוץ מהשלכת עגבניות לא קרה כלום, ולעומת זאת במיגרשי ספורט נהרגו אנשים.

רונה קדמי: הסעיף של הרחקה על רקע של חשד כי אדם עלול להפר את הסדר הציבורי, מעביר מסר כי העניין הוא רציני ביותר.

זבולון אורלב: אם אדם התפרע במיגרש ובעקבות זה החלה מאומה ואלימות במיגרש, הוא יובא לבית המשפט ויקבל אולי חודש על תנאי.

רונה קדמי: זה לא נכון.

רונה קדמי: ישנה ענישה חמורה לגבי גרימת חבלה.

זבולון אורלב: צריכה להיות הבחנה בין גרימת חבלה ברחוב לבין גרימת חבלה במיגרש ספורט.

זבולון אורלב: אלימות במיגרשי ספורט היא יותר חמורה.

רונה קדמי: ומה לגבי אלימות במשפחה?

זבולון אורלב: נקבע עונש מינימום לגבי אלימות בתוך המשפחה, כיוון שהמחוקק ראה את האלימות במשפחה כחמורה יותר מסתם אלימות.

רונה קדמי: כל אלימות היא חמורה, אלימות במשפחה, אלימות בבתי ספר, אלימות בכביש.

רונה קדמי: אני חושבת כי לגבי אלימות במיגרשי ספורט נתנו מכלול של צעדים היכולים לתת כלים נאותים להתמודד עם התופעה.

אייל רק: בישיבות של ועדת החקירה ובדיונים במשרדנו נשמע קול האומר, כי עצם החמרת הענישה לא תעזור למנוע את התופעות האלה, כיוון שבעקבות סדר העדיפויות של המשטרה היום, המשפט יתקיים רק לאחר זמן ממושך מאוד ואז אנשים לא יזכרו כלל את הרקע למשפט וזה לא יגיע כלל לאמצעי התקשורת.

אייל רק: המסקנות היו להחמיר את האמצעים המנהליים.

אבשלום וילן: אנחנו התבססנו על המודל האנגלי בו הרחקת אנשים אלימים ממיגרשי הספורט היתה אפקטיבית.

אבשלום וילן: בוועדה העלנו גם את הדוגמא של טורקיה, שם הורידו גדרות, אך אם מישהו העז להיכנס למיגרש הוא נתקל במאות שוטרים עם אלות אשר לפי החוק יכולים להכותו.

אבשלום וילן: אני חושב כי עיקרון הכלליות פה של ענישה פלילית מספיק בשלב הזה.

אייל רק: לא התבקשנו לדון בהחמרת העונש.

אייל רק: הנושא הזה עולה עכשיו בפעם הראשונה.

זבולון אורלב: אני מרגיש כי אתם נוהגים בסלחנות שאינה במקומה.

רונה קדמי: בוועדה התקבל מסר כי מדובר במכלול צעדים חינוכיים לחינוך הקהל.

זבולון אורלב: אני מסכים, אך אני עדיין חושב כי חסרה לבנה אחת בבניין.

זבולון אורלב: אם אנו מחמירים את הענישה כלפי אלימות במיגרשי הספורט, אנו מעבירים מסר גם לפרקליטות, למשטרה ולשאר מערכת האכיפה.

רונה קדמי: ישנם צעדים רבים שניתן לעשות.

זבולון אורלב: מדובר בצעדים מנהליים ולא בצעדים פליליים.

זבולון אורלב: הבעיה היא עם אותה קבוצה קטנה המועדת, שהיא הבעייתית.

זבולון אורלב: יכול להיות שצריך לטפל באחדים מתוכם כמו שצריך כדי שכל השאר יבינו כיצד לא להתנהג.

זבולון אורלב: היום בתי המשפט מקבלים מסר לא להעניש במאסר אדם המתפרע במיגרשי הספורט.

אבשלום וילן: זה לא נכון.

אבשלום וילן: יענישו אותו במאסר.

עדנה הראל: במשרד המשפטים ביקשו לתקן את ההפניות בסעיפים הפליליים לענישה, כדי להחליף את זה עם רמת הענישה.

עדנה הראל: דליה איש-שלום ביקשה שנעשה כמה תיקונים לסעיפים של חוק הבטיחות במקומות ציבוריים עצמם.

עדנה הראל: הכוונה היא לתקן את סעיפים 13,14,15 כיוון שהיום הקנס הוא לא אלף לירות.

מירב ישראלי: היום בחוק העונשין לפי 61א לחוק העונשין ישנו עונש של מאסר שנה במקום עונש של קנס אלף לירות.

מירב ישראלי: אני רוצה לציין כי חה”כ כנעאן ביקש הסתייגות דיבור לשם החוק.

זבולון אורלב: אני מעלה את החוק להצבעה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

זבולון אורלב: ה צ ב ע ה בעד: 2 נגד: 0 נמנעים: אין אני רוצה להודות לחה"כ אבשלום וילן, יוזם החוק.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.