ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 366, 2001-12-10 10:00

זבולון אורלב: לא, זה מנוגד בכל תכלית למסורת היהודית.

יוסי שריד: אז בוא נדבר על זה.

זבולון אורלב: כפי שאתה יודע, התנועות שלנו – תנועתי ותנועתך - משתפות פעולה במאבקים נגד הפער החברתי.

זבולון אורלב: זה בניגוד מוחלט לכל המוסר היהודי.

זבולון אורלב: המסורת היהודית מושתתת כולה מתחילתה ועד סופה על צדק חברתי ועל שויון חברתי ועל כך שמקיימים כל אדם באשר הוא אדם.

זבולון אורלב: אין ספק שזהו אחד הדברים הנפלאים שאנחנו יכולים להיות אור לגויים מבחינת המסורת היהודית שלנו, וזה יכול להיות אחד מהבסיסים והאדנים של ההסכמה.

זבולון אורלב: אבל צריך לזכור שחוסר ההסכמה שלנו הוא גם בדברים אחרים, למשל זהותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

זבולון אורלב: מה הן המשמעויות של זה?

זבולון אורלב: מה המחוייבות של זה?

זבולון אורלב: האם חילוניות היא חילוניות לשמה?

זבולון אורלב: האם יש משמעות להיות מדינת ישראל מדינה יהודית?

זבולון אורלב: במה זה בא לידי ביטוי?

זבולון אורלב: דרך אגב, אני לא מסכים שאיחוד בין החינוך הממלכתי לחינוך הממלכתי-דתי זה אחדות.

זבולון אורלב: כבר למדנו מחכמינו, שכשם שפרצופיהם אינם שווים כך דעותיהם אינן שוות.

זבולון אורלב: אנו לא מתרגזים ואנו לא כועסים איש על רעהו שהפרצופים שלנו שונים.

זבולון אורלב: הקב"ה ברא אותנו עם פרצופים שונים.

זבולון אורלב: אנו מאד כועסים שהדעות שלנו לא שוות.

זבולון אורלב: למדנו: הפרצופים שונים, וגם הדעות שלנו שונות.

זבולון אורלב: זה בסדר גמור שיש חינוך ממלכתי וחינוך ממלכתי-דתי.

זבולון אורלב: אני חושב, שהמטרות של החינוך הממלכתי והממלכתי-דתי הן מטרות ראויות.

זבולון אורלב: הלוואי שכל אחד ימלא את שליחותו החינוכית בהצלחה.

זבולון אורלב: השאלה היא: השוֹנוּת שציינה ליאורה, השונות האופקית - איך היא לא תיהפך לסכנה בה לא נרצה לחיות ביחד, לא נקבל על עצמנו משמעת משותפת, שאני רואה אותה כמשמעת של הדמוקרטיה?

זבולון אורלב: אם לא נסכים כולנו שהדמוקרטיה היא המאחדת ושיש כללי משחק שהם משותפים, לא נוכל לקיים את אותו מדינה יהודית.

זבולון אורלב: היריעה פה מאד מאד ארוכה, ויש עוד אנשים שביקשו לדבר.

זבולון אורלב: אנסה לתת לעוד שניים לדבר ממש בקצרה.

מרים יחיאלי: מתוך נסיון של שש השנים האחרונות באוניברסיטה, בקורס שקראנו לנו: יהדות ודמוקרטיה, ופרופסור יעקב כץ היה קצת שותף לזה, גילינו בורות בעניין של מה היא יהדות ומה היא דמוקרטיה גם בצד הדתי וגם בצד החילוני.

מרים יחיאלי: העובדה שמגילת העצמאות שלנו אומרת שאנו מדינה יהודית ודמוקרטית עדיין, לדאבוני הרב, עוד לא הגענו להסכמה.

מרים יחיאלי: אני אומרת שהסכמה זה לא אחדות.

מרים יחיאלי: קונצנזוס זה הסכמה.

מרים יחיאלי: הסכמה זה לא אחדות.

מרים יחיאלי: עדיין לא הגענו לאחדות והבנה שזה בעצם הבסיס של מדינת ישראל.

מרים יחיאלי: אם מדברים על זהות יהודית, אזי אחד הדברים, הערכים, שלנו זה: כל ישראל ערבים זה לזה.

מרים יחיאלי: ערבות היא אחריות.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: חבר-הכנסת יוסי שריד, תאמר ממש שני משפטים, כי אנו עכשיו אוכלים את הזמן של חברך לסיעה רן כהן שצריך להתחיל פה עכשיו ישיבה בנושא הפערים החברתיים.

יוסי שריד: קודם כל, ברצוני לומר לכרמלה קופלד, שבכלל אינני יודע מה זה דיון פוליטי.

יוסי שריד: כל דיון הוא דיון פוליטי.

יוסי שריד: גם מה שאת אמרת.

יוסי שריד: את אולי התכוונת לומר: מפלגתי.

יוסי שריד: כל דיון ציבורי רציני הוא דיון פוליטי.

יוסי שריד: רק מדביקים "פוליטי", ואז חושבים שמוציאים את דיבת הדיון רעה.

יוסי שריד: מדינה יהודית או מדינתו של העם היהודי זה דבר לגמרי נורמלי.

יוסי שריד: יש אצלנו אולי גורמים שחושבים שלא כדאי לראות זאת כדבר נורמלי, כדי לטעת כל מיני שאלות שבכלל לא נשאלות.

יוסי שריד: בעיקר יש איזה מנהג מגונה כזה שנוטעים את השאלות האלה בפי הנוער.

יוסי שריד: הנוער לא שואל אותן, אבל המבוגרים, שאולי יש להם איזו כוונה פוליטית מסויימת, נוטעים את השאלות.

יוסי שריד: מדינתו של העם היהודי היא דבר לגמרי נורמלי.

יוסי שריד: למיטב הידוע לי, הסדר העולמי הוא סדר של מדינות לאום.

יוסי שריד: כל עם ראוי שיממש את זכותו להגדרה עצמית ותהיה לו מדינה משלו עד להודעה חדשה.

יוסי שריד: לכן, זו המדינה היהודית.

יוסי שריד: כשאומרים לי: מסורת, אני מכבד מאד מסורת.

יוסי שריד: אתה באת ממעלה-אדומים - אני באתי אתמול ממרגליות.

יוסי שריד: במרגליות יש אנשים דתיים, מסורתיים וחילוניים, ושם נוסעים ברחוב הראשי וברחוב הלא-ראשי וכל אחד מקיים את מה שהוא מוצא לנכון לקיים ברשות היחיד וברשות היחיד בלבד.

יוסי שריד: כל דבר אחד יש בו יותר משמינית של כפיה.

יוסי שריד: בודאי יש יותר משמינית של כפיה, כאשר רוצים לנהל את יחסי דתיים-חילונים בארץ הזו ודת ומדינה על-פי חקיקה בכנסת.

יוסי שריד: לו לפחות היינו אומרים: "חבר'ה, אנו מכריזים על הפסקת חקיקה.

יוסי שריד: אני לא מחוקק לך, אתה לא מחוקק לי, והכל יבוא בהבנה ובהסכמה".

יוסי שריד: אבל, יש כיפוף ידיים בלתי פוסק.

יוסי שריד: הדבר האחרון שאני רוצה לומר, כשאומרים: מסורת, הוא שהתלמידות והתלמידים שיושבים כאן ובמקומות אחרים הם יהודים.

יוסי שריד: הם יהודים על-פי מסורתם, הם יהודים על-פי ההסטוריה שלהם, הם יהודים על-פי השפה שהם מדברים והם יהודים על-פי ההחלטה של כל אחד ואחד מהם לקשור את גורלו בגורל העם היהודי, אבל הם לא חייבים לקבל מסורת במובן שאם במקרה אבא של אחד מהם הוא יהודי והאם לא יהודיה אז אנו רואים גם אותו כיהודי.

יוסי שריד: השאלה היא עד איפה אנו לוקחים את המסורת.

פרופ’ אלישע האס: השאלה, ששאלתי,- - - האורגניזם הזה.

זבולון אורלב: רבותי, אנו כבר גמרנו.

יוסי שריד: לי מספיק שהאבא יהודי.

יוסי שריד: דרך אגב, לי מספיק גם פחות.

זבולון אורלב: אנו כבר גמרנו גם את זמן הפציעות.

זבולון אורלב: עכשיו, חסרה לנו חצי השעה הראשונה של האיחורים של האנשים.

זבולון אורלב: למעשה, רק פתחנו בדיון.

זבולון אורלב: אני שמח, שיכולנו לגעת בקצה המזלג בנושא שמבחינתנו הוא חשוב ואקטואלי.

זבולון אורלב: אני מאחל לכולנו חג חנוכה שמח.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני נועל את הישיבה.