ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 359, 2001-11-27 11:30

שניאור שמחה: אם אדוני היושב-ראש אתה רוצה, יש לנו נתונים שמראים שקרוב לשלושים אחוזים מהתלמידים בנגב לא לומדים בחטיבות העליונות על-פי אזור המיפוי שלהם והמספרים מדהימים.

שניאור שמחה: אותו דבר קיים בקרית שמונה, אבל באופקים המספרים מדהימים.

שניאור שמחה: השבוע קיימנו דיון עם מפקד חיל האוויר בנושא הקמת בית-הספר הטכני של חיל האוויר שמשרד הביטחון בונה בבאר-שבע במימון שלנו כאשר קרן רש"י משקיעה עשרים מיליוני שקלים.

שניאור שמחה: אנחנו עדיין מצווים להקים מערכת על-יסודית ברצף שש-שנתי ולא מסיימים עדיין לבנות את כל בתי-הספר המקיפים.

שניאור שמחה: יחד עם המחוז אנחנו מסיימים את מערך המקיפים אבל לפני שאנחנו מסיימים פורחים בתי-ספר לנושרים.

שניאור שמחה: כל אחד כאן קיבל את החוברת שמדברת על צרכים מול בינוי.

שניאור שמחה: קטגוריה א' טובה לכל המגזרים והיא קטגוריה לפיה המיפוי בדק את הצרכים והכיר בצורך לבינוי בשנת התקציב הקרובה.

שניאור שמחה: בקטגוריה הזו נמנו 3,373 צרכים.

שניאור שמחה: אני מדבר על עמוד 2, התפלגות הצרכים לשנת 2001-1998.

שניאור שמחה: אם מדברים על המספר הזה, חשוב מיד לומר דבר בסיסי.

שניאור שמחה: מערכת הפיתוח הפיזי במחוז הדרום היא לא מרקם אחד.

שניאור שמחה: במגזר היהודי, בתי-הספר הממלכתיים, הממלכתיים-דתיים והחינוך המיוחד, לעומת מחוזות אחרים למעשה אין הרבה צרכים לבינוי חדש של מוסדות חינוך ואת זה הסבירה גם מנהלת המחוז.

שניאור שמחה: אין הרבה צרכים לבינוי חדש למעט אילת ובאופקים שם דרוש עוד בית-ספר.

שניאור שמחה: אין בינוי חדש במחוז הדרום אלא יש בעיה של רה-ארגון וחידוש מבנים משום שלצערנו יש הרבה בתי-ספר יסודיים שהם בדרום והם הדלדלו מאוכלוסייתם והבעיה היא לא לחסום אותם ולכן תרומת המשרד בפרוייקט העשור הזה של רה-ארגון וחידוש מבנים היא שבית-הספר יישאר וישתמש במבנים האלה.

שניאור שמחה: כאן הרה-ארגון בחידוש מבנים תואם מיפוי אבל לצערנו – ואת זה שמעת גם בוועדת הכספים – יש לנו תוכניות מאושרות בסדר גודל של 400 מיליוני שקלים אבל כל שנה אנחנו מקבלים סדר גודל של תשעים מיליוני שקלים.

שניאור שמחה: אני אסביר למה צריך להפריד גם במגזר הבדואי בין שתי רמות טיפול.

שניאור שמחה: קודם כל, בעיירות הקבע אין ספק שאנחנו בונים ומי שמבקר במקום לא רואה רק דברים שצריך לתקן אלא רואה בתי-ספר חדשים ויפים מהשורה הראשונה.

שניאור שמחה: זה שאנחנו לא מספיקים לבנות בזמן ולעמוד בקצב הגידול, זו בעיה שדיברתי עליה, אבל נבנים בתי-ספר כשהם מתוכננים יפה מאוד.

שניאור שמחה: הבעיה היא בפזורה הבדואית ובישובים הלא מוכרים, שם אנחנו מחויבים לא בבניית קבע אלא יחד עם הרשות לפיתוח הישובים הבדואים – בניגוד למשרדים אחרים במדינה לא נותנים כל טיפול במקום - אנחנו מחויבים להקים שם בתי-ספר יסודיים ונשארת הבעיה של בתי-הספר העל-יסודיים.

שניאור שמחה: בפזורה, מעבר למרכזי בתי-הספר היסודיים שהם 14 במספר, אין לנו אף בית-ספר על יסודי וכל התלמידים צריכים להיות מוסעים במערך הסעות.

שניאור שמחה: בנושא מרכזי השירות, גם כשאדוני יושב-ראש הוועדה היית מנכ"ל המשרד, כל הזמן אמרנו שבמרכזי השירות נחבור יחד למשרד החקלאות ונקים מרכזי שירות ובמרכזי השירות האלה נבנה כבר בית-ספר על-יסודי כמבנה קבע משום שאפשר לומר שהילדים מהפזורה לא כל כך מתקבלים באהדה בעיירות הקבע, בתל-שבע, בלקיע, בחורה.

שניאור שמחה: נכון להיום מתקיימים משפטים על גבי משפטים ושמואל ריפמן מוביל את הנושא הזה כי בתחום המועצה שלו יש כמה וכמה ריכוזים כאלה של המגזר הערבי בדרום, אבל עד היום לא הוקם שום מרכז שירות אחד, מרכז שמשרד החינוך רוצה להקים בו את בתי-הספר העל-יסודיים בבניית קבע.

שניאור שמחה: יש פה בעיה לגבי אחוז הלומדים בבתי-ספר יסודיים בפזורה.

שניאור שמחה: מי שמכיר, ליד כל גבעה יש ריכוזים ואנחנו לא יכולים להביא את בית-הספר או את הקרוואן לכל גבעה או לכל ריכוז של משפחה.

שניאור שמחה: בתיאום עם המחוז ועם רשות הבדואים פתחנו 16 בתי-ספר, אבל עדיין יש הרבה מאוד ילדים – לפי עדותו ודעתו של יושב-ראש רשות הבדואים – כאשר מדובר בקרוב ל34- אחוזים של בנים ובנות שלא מגיעים לריכוזים האלה של בתי-הספר היסודיים וזה קורה בגלל הריחוק והתעבורה.

שניאור שמחה: כלומר, כאן זו בעיה מערכתית שלמה שלא קשורה למשרד החינוך.

שניאור שמחה: לגבי התקצוב.

שניאור שמחה: במשך ארבע שנים היו 3,373 כיתות, בדרום נתנו 1,684 כיתות כולל המבנים היבילים.

שניאור שמחה: בלשון המעטה, יש הרבה כשלים מינהלתיים בנושא הזה.

שניאור שמחה: מתוך מספר כיתות זה המגזר היהודי, ממלכתי וממלכתי-דתי, הוא במיעוט מבחינת הצרכים.

שניאור שמחה: במגזר היהודי, בממלכתי-דתי, רק שני מקיפים חדשים בכל מערכת החינוך במדינה ייבנו בשנת 2002.

שניאור שמחה: כולם תולים תקוות בתוכנית הגדולה הזאת.

שניאור שמחה: ברהט בבית-ספר אל-סאלם היסודי בא המכון לחקר הבנייה והחליט שמבחינה רנטבילית לא כדאי להשקיע בו בשיפוצים ולכן בנינו חדש.

שניאור שמחה: נושא אחרון שרציתי להדגיש אותו והוא הבעיה שקיימת בבתי-הספר היסודיים, בעיקר בדרום, שקשורה לתקנים כאשר כל ילד שנלקח לבית-ספר אחר, למעשה בגין כך נגרם בעקיפין למשרד נזק משולש.

מרדכי אביסרור: יחד עם זאת אני רוצה להתייחס לשתי נקודות שאתה הדגשת אבל אני חושב שחייבים להדגיש אותן יותר.

מרדכי אביסרור: שינויים והתאמות.

מרדכי אביסרור: כשהתחלנו דיברנו על תוכנית תלת-שנתית ואמרנו חומש אבל עוד לא סיימתי שליש מהחומש הזה.

מרדכי אביסרור: זאת אומרת, אתה נמצא במצב שבו כל מה שקשור בשינויים והתאמות, אתה לא מצליח לשנות את מערכות החינוך.

מרדכי אביסרור: אתה ביקרת בבית-ספר קול יעקב וראית שהוא נראה כמו אתר בנייה וחמש שנים הוא כבר נראה כך.

מרדכי אביסרור: למה לא ייקחו תקציב ויסיימו אותו?

מרדכי אביסרור: יש תוכנית ויש הסכמה, אבל קיים חוסר תקציבי.

מרדכי אביסרור: לגבי גני ילדים.

מרדכי אביסרור: גני ילדים לא מוזכרים בשינויים והתאמות.

מרדכי אביסרור: מי הולך לבתי-ספר בישובים מגלה גני ילדים שהם עדיין בשיטות הלימוד הישנות, הם מתפרקים, אין בהם פיתוח, הם נראים גנים מאוד מיושנים.

מרדכי אביסרור: צריך לזכור שהפערים מתחילים שם ולכן חשוב מאוד שבמסגרת ההקצבות יוקצה תקציב לשינויים והתאמות בגני הילדים.

מאיר יפרח: סעיף שצריך להכניס למסגרת הזו זה נושא הבטיחות.

מאיר יפרח: אנחנו מחדשים מבנים אבל יש לנו מבנים רבים שהתגלו בהם ליקויים בבטיחות ואם לא נטפל בהם, לכאורה אנחנו עוברים על החוק כי אנחנו מאפשרים לילדים ללמוד במבנים לא תקניים ולא חוקיים, וכולנו עוברים עבירה.

מאיר יפרח: בא הפקח ואיש הבטיחות של המשרד והוא מגיש רשימה של ליקויים שאין לה סוף, ואם נתחיל לטפל בה, נגמור את כל התקציב גם של הרשות וגם של המשרד על הסעיף הזה.

מאיר יפרח: לכן צריך איכשהו לתקצב את זה בצורה יותר רצינית.

מאיר יפרח: עוד נושא שלא נכנס ונופל בין הכיסאות הוא אולמות ספורט בבתי-הספר.

מאיר יפרח: מדובר באולמות קטנים, הרוסים, לא תקינים ולא שמישים.

מאיר יפרח: אנחנו פונים, אבל אף אחד לא מוכן לשמוע ולעזור.

מאיר יפרח: להערכתי צריך להכניס גם את אולמות הספורט לתוכנית, גם לחידוש וגם לבנייה.

מאיר יפרח: בתחילת דבריך דיברת על ילדים שכביכול עוברים אזור רישום.

מאיר יפרח: הסוגייה היא לא פשוטה ואנחנו לפחות צמצמנו אותה במידה ניכרת.

מאיר יפרח: אני אומר לך שכפי שאתה לא תוכל לחייב הורים בירושלים לשלוח את ילדיהם לבית-ספר מסוים, כך גם לגבי הדרום ולא תוכל לחייב הורה לשלוח את ילדו לבית-ספר אחר.

מאיר יפרח: כאן ייפתחו בתי-הספר הפרטיים ולא תוכל לעצור את זה.

מאיר יפרח: לדעתי צריך לנהוג בתבונה, כך שההורים ינהגו מתוך רצון ולא מתוך כפייה, כי לא תוכל לחייב אותם.

מאיר יפרח: מי שלא יכול לבוא לבית-ספר בהתיישבות, ילך לבית-ספר אחר.

אנדרי אוזן: יש כמה נקודות משותפות ואני חושב שכדאי להתייחס אליהן.

אנדרי אוזן: נושא הרשאות גם לבנייה וגם להקמה.

אנדרי אוזן: בתי-הספר שנמצאים כאתרי בנייה במשך ארבע-חמש שנים ואנחנו לא יכולים לקבל אפשרות הרשאה לשלוש שנים, אני חושב שזוהי בעיה בירוקרטית של מדינת ישראל.

אנדרי אוזן: אם ייתנו לנו את האפשרות הזו, נוכל לעשות את העבודה בהסכמים כאלה ואחרים ולא יהיה בית-ספר אתר בנייה במשך ארבע-חמש שנים.

אנדרי אוזן: אומרים לנו שאנחנו התחלנו לבנות לפני הזמן ולכן לא נקבל את הכסף, כך שאנחנו מגיעים למצב שקונסים אותי בגלל שאני רוצה להיות יעיל ולפתוח בית-ספר ב1- בספטמבר שזה התאריך הקובע.

אנדרי אוזן: נושא נוסף הוא נושא אולמות ספורט, במיוחד בנגב, בבאר-שבע החמה ובכל האזור החם כאשר אי-אפשר להשאיר את הילדים בחוץ.

אנדרי אוזן: אולם ספורט עולה מיליון-מיליון וחצי שקל ואפשר לבוא יום אחד ולומר שבונים מאה אולמות ספורט באזור הנגב.

אנדרי אוזן: אני חושב שזה ייתן פתרון לילדים שאין להם איפה להיות לא בקיץ ולא בחורף.

אנדרי אוזן: אפשר לתת מענה בבת אחת לבעיה מאוד קשה.

אנדרי אוזן: לנושא המיזוג שמעתי שהולך להיות פתרון על-ידי הסרת כיתות.

אנדרי אוזן: הבעיה לא פחות פשוטה כשאנחנו מדברים על נושא התשתיות, כמו תשתיות לחשמל שהן יקרות מאוד.

אנדרי אוזן: כאן משרד החינוך חייב להיות שותף ואי-אפשר להעמיס את זה על הרשויות כי כל בית-ספר כזה עולה בין 250 ל300- אלף שקלים.

אנדרי אוזן: יש עוד בעיה שאני רוצה להביא אותה לידיעתכם והיא מתייחסת נקודתית לבאר-שבע.

אנדרי אוזן: בבאר-שבע יש לנו גם תושבים בדואים וערבים שגרים אצלנו, חלקם לומדים במוסדות החינוך אצלנו וחלקם רוצים ללכת ללמוד בבתי-הספר המיוחדים.

אנדרי אוזן: אנחנו כמחווה לקחנו על עצמנו את ההסעות של ששים תלמידים, אבל העלות הזו מגיעה לכ120- אלף שקלים ואף אחד לא נושא בה אלא היא נופלת עלינו.

אברהים אבו-מחרב: יש לנו כמה בתי-ספר שלא מתאימים למזגן, לא מתאימים לתלמידים ולא מתאימים ללימודים אלא אם חלילה תהיה רעידת אדמה באזור, הנזק שייגרם להם יהיה יותר קל מאשר ייגרם לבנייה חדשה.

אברהים אבו-מחרב: רק לדבר זה הם מתאימים.

אברהים אבו-מחרב: חסרים לנו גני ילדים רבים.

אברהים אבו-מחרב: יש לנו בבית-הספר 440 תלמידים שסובלים בקיץ מהחום כי הם לומדים בפחונים ובחורף סובלים מהקור וזה מסכן את חייהם ואני מבקש שתטפל בזה אדוני היושב-ראש.

אברהים אבו-מחרב: אדון שמחה שניאור הבטיח שיקים לנו בשנת 2002 בית-ספר חדש אבל לפני זמן קצר הודיע לנו שהוא לא יכול לעמוד בהבטחה זו, למרות שאני עדיין מקווה שאני טועה.

אברהים אבו-מחרב: יש לנו הסעות של התלמידים בתוך הכפר עצמו כאשר משרד החינוך קובע שבית-הספר נמצא במרחק של שני קילומטרים.

טלב אלסאנע: אחת הבעיות שיש לנו, וכאן אני רוצה לפנות למר שניאור וגם למנהלת המחוז, שלמרות ההבטחה להקים שני בתי-ספר תיכוניים בישובים הלא מוכרים, לא הוקם בית-ספר תיכון אחד והתוצאה היא הנשירה הגבוהה שקיימת במקום.

טלב אלסאנע: אף פעם לא תתמודדו עם הנשירה אם לא תקימו בתי-ספר תיכוניים בישובים הלא מוכרים, כאשר במיוחד זה יפתור את הבעיה של הנערות.

טלב אלסאנע: מצד אחד אתם לא מקימים בית-ספר תיכון נפרד לנערות, נושא שהתייחס אליו ראש עיריית רהט, ומצד שני לא מקימים בתי-ספר תיכוניים בישובים הלא מוכרים.

טלב אלסאנע: שני הגורמים האלה במצטבר גורמים לעלייה בשיעור הנשירה.

טלב אלסאנע: על-מנת להקטין את שיעור הנשירה, צריך להקים שני בתי-ספר תיכוניים שלדעתי זה דבר מאוד חשוב.

טלב אלסאנע: אני לא רוצה להעלות את כל הבעיות אלא להתייחס לשתי בעיות אלה.

אברהים אלקרנאווי: רציתי להתייחס לנתונים לגבי הגיל הרך.

אברהים אלקרנאווי: בחודש מאי השנה, בוועדה לקידום מעמד הילד, הצהירה עמירה חיים שתוך חמש שנים חוק חינוך חובה לגילאי שלוש-ארבע ייושם.

מוחמד כנעאן: הנושא של אי-בניית בתי-הספר העל-יסודיים אלא הקמת מבנים יבילים בפזורה, אני חושב שזה לא נאות ולא שכנעת אותי.

מוחמד כנעאן: אם אתה בונה בית-ספר יסודי במבנה יביל, אין שום בעיה.

מוחמד כנעאן: כמי שהיה ברשות מקומית ממונה על מערכת החינוך וגם כמורה שם, אני רוצה לומר לך שהיו מבנים יבילים ששימשו למעבדות, כולל ביוב שלי, טמרה.

מוחמד כנעאן: לכן את הקביעה שלך אני לא מקבל.

מוחמד כנעאן: לדעתי אמרת כאן דבר שבעיני הוא חמור מאוד לגבי הרשויות המקומיות בנגב.

מוחמד כנעאן: אני מבקש שתועבר רשימה מדויקת ליושב-ראש הוועדה עם העתק אלי ודרכה נוכל לדעת אם לראשי רשויות יש הרשאות תקציביות למבנים שונים והם לא מבצעים.

מוחמד כנעאן: ראיתי ברשימה שבלקיע יש הרשאה לשלוש כיתות לגני ילדים שהן לא מבוצעות, ראיתי בכסיפא ובעוד כל מיני ישובים ולדעתי זה דבר חמור מאוד.

מוחמד כנעאן: לכן אדוני היושב-ראש, אני עומד על כך שהטבלה הזו תועבר אלינו ואנחנו נדאג לפרסם אותה.

מוחמד כנעאן: אני רוצה לפנות אל מנהלת המחוז החדשה ובהזדמנות זו אני רוצה לאחל לך הצלחה בתפקיד.

מוחמד כנעאן: אני יודע שאת ותיקה במערכת אבל חדשה בתפקיד.

מוחמד כנעאן: אני רוצה לקוות שבתקופה שלך נראה בעתיד הקרוב שחל שיפור במערכת החינוך בישובים הערבים בנגב.

שניאור שמחה: אני רוצה להתייחס קודם כל לגבי הבעיה שגם מוטי ומאיר העלו ואני מסכים אתם, לגבי חידוש מבנים למרות שבמגזר הבדואי פחות כי צריך לבנות יותר חדש.

שניאור שמחה: במגזר הכללי בדרום חידוש מבנים הוא פרוייקט העשור ואני יחד אתכם רוצה לפרוץ את המעגל.

שניאור שמחה: כבר עשר שנים שאנחנו רוצים הרשאה תקציבית לחידוש מבנים, מה שלא קיים כפי שקיים בבנייה.

שניאור שמחה: הרשאה תקציבית נותנת לך את המאה אחוז במזומנים.

שניאור שמחה: עד שלא מקבלים את העודפים, מכיוון שאלה מזומנים, אתה לא יכול להוציא ב1- בינואר, כך שאתה לא מגיע לחופשת פסח ולא מגיע לחופש הגדול וחוזר חלילה.

שניאור שמחה: לכן הפרוייקטים המאושרים אצלנו היום הם בסכום של כ400- מיליוני שקלים.

שניאור שמחה: השנה התקציב לא נעשה אתנו והוא חד-צדדי כך שעד היום אני לא יודע מה הסכום שיועמד לרשותי לחידוש מבנים במערכת.

שניאור שמחה: אומרים לי שיש לי כמו בשנה שעברה, 87 מיליוני שקלים וכאן יש לי עדיין ספיחים של המיגון בגילה.

שניאור שמחה: אם זה יישאר הסכום הזה, מדובר בסכום של ששים לשבעים מיליוני שקלים לכל הארץ ולכל המגזרים, כך שזה לא רציני ושוב תופעל שיטת הסלאמי.

שניאור שמחה: גני ילדים לגילאי שלוש-ארבע.

שניאור שמחה: רבותיי, הצו מחייב את משרד החינוך באשכול הזה לתת להם את הגננת, לתת להם שכר-דירה אם הם לוקחים מבנה שמנהל אגף הבטיחות במשרד מאשר ולתת הצטיידות.

שניאור שמחה: בזה מינהל הפיתוח עומד, בשכר-דירה והצטיידות.

שניאור שמחה: גם במגזר היהודי לא דובר בבנייה.

שניאור שמחה: בצו המשרד לא נאמר בנייה לכלל המדינה.

שניאור שמחה: מקווים שבתוכנית הזאת, כפי אמרה השרה, תבוא לידי ביטוי בניית טרום-חובה.

שניאור שמחה: כמובן שבמגזר הבדואי זה יבוא לידי ביטוי.

שניאור שמחה: בקשר לבעיה הקשה ולא סתם אמרתי את הדברים אלא בתיאום מלא עם השרה ועם כל השרים והמנכ"לים הקודמים.

שניאור שמחה: רבותיי, מי שחושב שהנתונים האלה של הגידול הטבעי יכולים להיפתר בעת ובעונה אחת עם נוסחת הכיתות, אפילו אם נכפיל במגזר הערבי מ531- ל1,100-, מי שחושב שנוכל להדביק בזה גם את האפליה המתקנת וגם את הגידול הטבעי, יכול לחשוב אבל זה לא יתבצע.

שניאור שמחה: גם אם כל הקרקעות היום היו זמינות והיו כל הפרוגרמות, אני לא מאמין המדינה יכולה להעמיד את התקציב לכך.

שניאור שמחה: היום היו צריכים להעמיד להערכתי אלף כיתות רק למגזר הבדואי בדרום.

זבולון אורלב: רשמנו לפנינו את נתוני הפיתוח של מוסדות החינוך בנגב.

זבולון אורלב: הוועדה מברכת על הדברים שנעשו אבל מודאגת כי ספק אם קצב הבינוי מדביק את קצב הגידול הטבעי בעיקר במגזר הבדואי.

זבולון אורלב: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך להגיש לה מסמך מסודר בסוגייה זו.

זבולון אורלב: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לכלול בתקציב הבינוי באופן אינטגרלי גם את נושא השינויים והתאמות מבנים ולראות אותם כמכלול אחד, כולל גני ילדים, לרבות נושאי הבטיחות שהוא חלק אינטגרלי מהנושא.

זבולון אורלב: מבחינתי שתיבנה כיתה אחת פחות בבאר-שבע וייפתרו כל בעיות הבטיחות של העיר.

זבולון אורלב: אם הייתי ראש עיר, כך הייתי עושה.

זבולון אורלב: הוועדה מבקשת לדעת מה תוכניות משרד החינוך באשר לבינוי אולמות ספורט בדרום.

זבולון אורלב: לגבי המיזוג.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה את הודעתה של שרת החינוך לפיה יומרו בשנת התקציב 2002 כששים כיתות, שווה ערך לשלושים מיליוני שקלים, לצורך התקנת מיזוג כיתות בעיקר באזור הנגב.

זבולון אורלב: תודה רבה לחברים.