ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 337, 2001-10-30 10:00

זבולון אורלב: אני פותח את הישיבה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר כמה מילים בראשית הדיון.

זבולון אורלב: קודם כל, אני מקדם את כולם בברכה.

זבולון אורלב: חלק מהנוכחים הם ידידים ותיקים שלי.

זבולון אורלב: בשבועיים האחרונים, מאז שהחלטנו לקיים ישיבה בנושא ומינינו את עוזר המחקר אמיר לופוביץ לעזור לנו בהכנת החומר, התחלתי לקבל הרבה מאד טלפונים.

זבולון אורלב: אגב, יש ישיבות שלפני שאני מקיים אותן אני לא מקבל טלפון מאף אחד, אבל יש ישיבות שאני מקבל הרבה מאד טלפונים מאנשים שמבקשים להיפגש אתי או שאקרא חומר ומפעילים עליי לחצים.

זבולון אורלב: אז הסתבר לי שזה נושא מאד מעניין.

זבולון אורלב: ..

זבולון אורלב: אני רוצה לומר לחברים, שאני יזמתי את הדיון הזה בגלל מידע מצטבר, כלומר: לא קרה אירוע מיוחד ולא נפלה החלטה מיוחדת, אלא יזמתי את הדיון בגלל פניות מצטברות ואינפורמציה מצטברת, ביקורים ושיחות כאלה ואחרות.

זבולון אורלב: יושב-ראש ועדה צריך גם לקבוע סדר-יום, ויש לי עניין להשפיע על סדר-היום של מערכת החינוך גם במובן הלאומי.

זבולון אורלב: אני מודה שבניסיוני האישי אני לא מנוסה בעבודה עם שני הגופים האלה.

זבולון אורלב: אני הכרתי רק גוף אחד, למרות שאישית הייתי שותף לוועדת הררי, שם נולד הרעיון של מרכזי המורים.

זבולון אורלב: אין לנו עמדות קדומות ואין לנו מחויבויות קודמות, אלא אנחנו באמת מקיימים דיון לגופו של עניין.

זבולון אורלב: אני חושב שהנושא המשותף של המרכזים הפדגוגיים ומרכזי המורים הוא נושא מאד משמעותי, בכל מה שקשור לקידומם המקצועי של מורים וקידום איכות ההוראה במערכת החינוך.

זבולון אורלב: לא מדובר בעיסוק בנושאים אזוטריים שוליים, ולכן אנחנו מקיימים את הדיון בנושא.

זבולון אורלב: יש לי בקשה, שכל אחד לא יישאר בקונכייה שלו, אלא אני רוצה לקיים דיון ענייני לגופו של עניין.

זבולון אורלב: אם הדיון לא יסתיים עד השעה 11:00 – ואני לא מתכוון לסיים אותו עד אז, כי הוא צריך להימשך עד שעה 11:45 – חברת-הכנסת יהודית נאות תחליף אותי בניהול הישיבה, וייתכן שגם בסיכום הדיון, כי אני צריך לעבור לוועדה אחרת, שם דנים בהצעת-חוק שלי.

זבולון אורלב: היו בינינו שיחות מוקדמות, ואנחנו בראש אחד בנושא הזה.

זבולון אורלב: חשוב לי לומר שהכנסנו שיטה שאני מברך עליה - יש עוזרי מחקר שוועדת החינוך והתרבות מפעילה אותם, לדעתי, בצורה טובה.

זבולון אורלב: הם מכינים לנו את הרקע לדיונים.

זבולון אורלב: קיבלנו מסמך, שחברת-הכנסת יהודית נאות אמרה לי הבוקר שהוא אחד המסמכים הטובים ביותר שקיבלנו, והספקנו גם לקרוא אותו.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר במה נמקד את הדיון.

זבולון אורלב: כפי שאנחנו מבינים, אי שם בשנות ה-50, משרד החינוך והתרבות הקים את המרכזים הפדגוגיים, שאולי אז קראו להם מרכזיות פדגוגיות.

זבולון אורלב: מטרתם הכללית היא לפעול למען הקידום המקצועי של מורים ולקדם את איכות ההוראה, והם פעלו כפי שהם פעלו.

זבולון אורלב: אנחנו מבינים שהתקציב השנתי שלהם בשנה הנוכחית עומד על סדר גודל של כ-12,000,000 שקל לתקציב שוטף, תקציב כוח-האדם, ועוד 4,000,000 מיליון שקל ומשהו לתקציב הצטיידות ושיפוצים, שזה סך-הכל כ-16,000,000 שקל פלוס.

זבולון אורלב: בעקבות דו"ח הררי ובעקבות דברים אחרים, הוקמו בשנות ה-90 מרכזי המורים.

זבולון אורלב: מטרת העל שלהם היא די זהה: הקידום המקצועי של מורים, עם דגש טכנולוגי ומדעי, קידום ההוראה וכדומה.

זבולון אורלב: על פניו, נראה שיש תחומים חופפים, והשאלה היא איך במערכת אחת מתקיימים שני פרויקטים, שיש ביניהם לכאורה איזשהו קשר.

זבולון אורלב: אני יוצא מתוך נקודת הנחה שכל אחד מהגופים האלה עושה עבודה טובה.

זבולון אורלב: אין לי הערות לגבי איכות העבודה שנעשית.

זבולון אורלב: אגב, בטלפונים שקיבלתי בשבועיים האחרונים, קיבלתי הרבה מאד אינפורמציה גם מהלקוחות של הגופים האלה, ביניהם אנשים שאני מכיר ועדותם מאד מהימנה עליי.

זבולון אורלב: לא מצאתי איזה יסוד לכך שיש באחד משני הגופים האלה ליקויים בסיסיים וקרדינליים בשליחותם המקצועית.

זבולון אורלב: אני חושב שלא זה כרגע הנושא, אלא המבנה הארגוני, המנהלי והכספי.

זבולון אורלב: לכאורה, אם ההשערה הזאת נכונה, יש פה בזבוז כספים משווע.

זבולון אורלב: רק אתמול הונח תקציב החינוך, שיש בו קיצוצים.

זבולון אורלב: פה מדובר בתקציבים של עשרות מיליוני שקלים – מרכזי המורים, לפי מה שנמסר לנו, מתוקצבים ב-46,000,000 שקלים ועוד 16,000,000 שקלים, שזה בסך הכל 62,000,000 שקל פלוס.

זבולון אורלב: זה תקציב מאד רציני.

זבולון אורלב: לפעמים אנחנו מקיימים דיון על מאות אלפי שקלים.

זבולון אורלב: מטרת הדיון היא לדעת, האם יש כוונות לשלב את שני הגופים, מה צריך לעשות ואיך צריך לפעול.

זבולון אורלב: יהודה פינסקי הוא סגן ראש מינהל הכשרה השתלמויות והדרכת עובדי הוראה.

זבולון אורלב: הוא ביקש ממני לאפשר לכמה מאנשי משרד החינוך לדבר בפנינו.

יהודית נאות: האם אתה אחראי גם על הגוף הזה וגם על הגוף הזה?

יהודה פינסקי: אני סגן מנהל המינהל, והמינהל כולל בתוכו גם גוף זה וגם גוף זה.

יהודה פינסקי: אני גם מנהל את האגף להשתלמות והדרכה.

זבולון אורלב: האם שני הגופים האלה נמצאים באגף הזה שאתה מנהל אותו?

יהודה פינסקי: לא, שני הגופים האלה נמצאים היום באגף החדש של מרפ"דים – מרכזים פדגוגיים - ומרכזי מורים, שאני אציג מייד.

יהודה פינסקי: זה אגף ליד האגף שלי בבניין.

יהודה פינסקי: אני לא אחזור על דברי הרקע.

יהודה פינסקי: אני שמח שיש דו"ח ממצה, שנותן מידע כללי לחברי-הכנסת.

יהודה פינסקי: כפי שיושב-ראש הוועדה אמר, כשהוקמו המרפ"דים, הם הוקמו למטרות שהשתנו במהלך השנים, ובמיוחד בעשור האחרון.

יהודה פינסקי: הם התרבו ותפסו מקום ב-61 יישובים, כאשר המבנה שלהם היה מושתת בעיקר על מסגרת יישובית ברמה הארגונית וברמה של צרכים חינוכיים של היישוב.

יהודה פינסקי: המרפ"ד במהותו היה אמור לתת מענה גמיש ומגוון לצורכי האזור בכל רמות החינוך ובכל נושאי החינוך.

יהודית נאות: יהודה פינסקי, האם יכול להיות שביישוב אחד יהיה יותר ממרפ"ד אחד, והאם המרפ"ד מקיף את כל שכבות הגיל?

יהודה פינסקי: בעקרון, המרפ"ד מקיף את כל שכבות הגיל, ומכיוון שהוא מושתת על הרשות המקומית – וזה כמובן חלק מהתקציב שאפילו לא מופיע פה בנושא התקציבי, אבל הוא מושתת על הרשות המקומית ועל הסכם עם הרשות המקומית, שמפעילה את כל הצד הפיסי של המרפ"ד - לא ייתכנו שני מרפ"דים באותו יישוב.

יהודה פינסקי: מרכזי המורים הוקמו רק לפני כשבע שנים.

יהודה פינסקי: הם עובדים באזור פריפריאלי הרבה יותר רחב של חמש עד 15 רשויות.

יהודה פינסקי: הם אמורים לתת מענה רחב יותר מבחינת האוכלוסייה, אבל ממוקד יותר מבחינת הטיפול בצוותי ההוראה של בתי-הספר בנושאים שהוגדרו לא על-ידי המקום בלבד, אלא גם על-ידי מטה המשרד, כי מטה המשרד קובע את התחומים של ההתמקצעות, ועיקר עבודתם של מרכזי ההורים מושתתת על סדנאות מעמיקות בתחומי ידע מוגדרים על-ידי המשרד.

יהודה פינסקי: כפי שנאמר, זה התחיל, וזה עדיין על-פי רוב, עם דגש בתחומי המדעים והמתמטיקה, כאשר יש שם תהליך ממושך.

יהודה פינסקי: המרפ"ד נותן מענה גם לפרט, גם בעזרי הוראה וגם בעזרה טכנית לבתי-הספר, כאשר מרכזי המורים נותנים מענה מסוג אחר.

יהודה פינסקי: נשמע את הדברים על-ידי הדוברים האחרים, ולכן לא אאריך בנושא.

יהודה פינסקי: המשרד מבין, בעיקר במהלך השנים האחרונות, שברגע שיש שני גופים באותו אזור, אפילו אם אחד מהם מפעיל את עבודתו באזור הרבה יותר רחב, ויש מספר מרפ"דים באזור, נוצרות כפילויות וחפיפות, למרות היעדים המוגדרים שהם יעדים שונים.

יהודה פינסקי: ולכן, הנהלת המשרד במהלך השנה האחרונה קיבלה על עצמה מספר מישורי פעילות, שכבר התחלנו בהם: שלב ראשון - מיפוי אזורי, שיבחן את הצרכים באזור יותר רחב, ויבחן מי מהגופים שהוקמו על-ידי המשרד נמצא באזור כדי לתת מענה.

יהודה פינסקי: מדובר במיוחד במרפ"דים, מרכזי מורים ומכללות אזוריות לעובדי הוראה.

יהודה פינסקי: קודם כל, צריך למפות את הצרכים הקיימים ואת הגופים הקיימים.

יהודה פינסקי: שלב שני – יש לבחון בכל אזור ואזור את המסגרות לפיתוח עובדי הוראה, לאגם אותן עד כמה שניתן מבחינה תכנונית, ולשלב אותן יחד תחת מטרייה תכנונית אחת, שתנוהל על-ידי המשרד במקום על-ידי זרועות שונות.

יהודה פינסקי: השלב השלישי יהיה מיזוג הגופים במקומות שצריכים למזגם, כשיש גופים שונים שעושים דברים דומים באותו אזור, לשלבם ארגונית ותכנונית בראייה מאגמת אחת, ולשדרג מקומות שאין בהם יותר מגוף אחד, אלא רק מרפ"ד, כדי שהמרפ"ד יוכל לתת את המענה שמרכזי מורים נותנים היום, טיפול מתמשך ומתמקצע בתחומי הניסיון.

מוחמד כנעאן: באיזה תחומים?

יהודה פינסקי: מרכזי מורים התחילו בעיקר בתחומי המדעים, מתמטיקה ושפות אם.

יהודה פינסקי: אלה היו והם עדיין הדברים המרכזיים, ועוד מעט נשמע פירוט.

מוחמד כנעאן: והמרכזים הפדגוגיים?

יהודה פינסקי: המרכזים הפדגוגיים פועלים בכל הנושאים.

יהודית נאות: מתי אתם אמורים לסיים את העבודה הזאת?

יהודה פינסקי: התחלנו בעבודה.

יהודה פינסקי: השלב הראשון היה בבחינת ניסיון להתחיל בתכנון ובקבלת החלטה עקרונית על המהלך עם צוות תכנון, שכולל את מנכ"לית המשרד והנהלת המשרד, דבר שכבר התקיים.

יהודה פינסקי: הוחלט למזג את שתי היחידות בתוך המשרד תחת אגף אחד, אגף המרפ"דים ומטה מרכזי מורים, דבר שנעשה.

יהודה פינסקי: הוחל כבר ב-11 אזורים להקים מוקדים כאלה, שבהם יישב צוות תכנון משותף ומשולב.

יהודה פינסקי: קודם יבדקו ויעשו את המיפוי של הצרכים.

יהודה פינסקי: אני לא רוצה לשלוף מהמותן את תאריך היעד.

יהודה פינסקי: במהלך השנה הקרובה, אנחנו רוצים להגיע למיפוי כלל אזורי, לתכנית כלל ארצית, כדי להתחיל בתהליך בכל אזור ואזור.

יהודה פינסקי: לכן אנחנו התחלנו בתהליך.

יהודה פינסקי: התחלנו ב-11 אזורים שונים, שיש בהם מרפ"ד ומרכז מורים שיושבים בסמיכות, וניסינו להביא לשילוב ואיגום.

יהודה פינסקי: חלק הם מרפ"דים בלבד, ששדרגנו אותם ואנחנו רוצים להביא אותם לרמה שהם יוכלו לתת מענה טוב יותר, כי עד עכשיו לא היו להם תקציבים וגם לא היה להם הגוף הכללי מעליהם, ועוד מעט נשמע על זה.

יהודה פינסקי: מנכ"לית המשרד נתנה הנחיה לקדם את התהליך הזה.

יהודה פינסקי: היא נתנה הנחיה להביא למיזוג בזמן סביר.

יהודה פינסקי: אנחנו דיברנו במשרד על שנת התשס"ב כשנת יעד.

יהודה פינסקי: אני רוצה לבקש מדוקטור גילי שילד להציג את הדברים.

גילי שילד: הנושא הזה הוא כאילו ארגוני - דן בכפילות או לא כפילות - אך אני לא רואה אותו כך.

גילי שילד: אני חושבת שהשאלה מה זאת התפתחות מקצועית של מורה ואיזה מענה צריך לתת לה, היא השאלה שבעצם עוטפת את כל הנושא שעליו מדברים.

גילי שילד: כשאנחנו אומרים כפילות, למה אנחנו מתכוונים?

גילי שילד: יש פה כפילות בשני מובנים.

גילי שילד: יש השתלמות במתמטיקה בגוף הזה ויש השתלמות במתמטיקה בגוף הזה, וזו לכאורה כפילות, אבל יש גם כפילות – יש או אין, ואני חושבת שצריך לבדוק את זה – במובן אחר, במהות ובאופי של ההשתלמויות, כי אם יש בגוף אחד השתלמות במתמטיקה של 200 שעות ובגוף השני של 20 שעות, למרות שלשניהם קוראים מתמטיקה, לא הייתי קוראת לזה כפילות.

גילי שילד: לכן אני חושבת שצריך לרדת קצת יותר לעומק הדברים.

גילי שילד: היום אנחנו יודעים, שמורה בישראל משתלם בממוצע כ-150-160 שעות בשנה.

גילי שילד: השאלה היא איפה הוא מחלק או מפזר את המאמץ שלו.

גילי שילד: אנחנו רואים שמורים שמשתלמים במרכזי מורים הרבה יותר מרכזים מאמץ.

גילי שילד: אני אקח כדוגמה מקצוע אחד, מתמטיקה.

גילי שילד: מורים למתמטיקה שמשתלמים במרכזי מורים, מקדישים בממוצע 50% מזמנם – 50% מתוך 150 שעות - ללימוד תחום הדעת שלהם, ללימוד מתמטיקה.

גילי שילד: מורים למתמטיקה, שמשתלמים במסגרות אחרות: מרפ"דים, אוניברסיטאות, מכללות, או גופים רבים אחרים, מקדישים בין רבע לשליש מזמנם להשתלמויות בתחום הדעת.

גילי שילד: את יתר זמנם הם מקדישים לדברים רבים אחרים.

גילי שילד: כולנו יודעים שיש השתלמויות מפה עד להודעה חדשה, ואני בכלל לא מתכוונת להתחיל לקרוא את הרשימה, אבל אם מדובר במורה למתמטיקה, לאנגלית, למדעים, או כל מורה, אנחנו רוצים שהוא ירכז מאמץ, אנחנו רוצים שהוא ישתלם בתחום הדעת שלו.

זבולון אורלב: אבל המרכז הפדגוגי נמצא על ידכם.

זבולון אורלב: למה כאשר אתם מעודדים את השתלמות המורה במרכז המורים, אי אפשר לעשות את זה גם במרפ"ד, ולהגיד לעובדים במרפ"ד שאין יותר השתלמויות של 20 שעות?

יהודית נאות: האם המרפ"ד ומרכז המורים יכולים לעשות את אותה פונקציה?

גילי שילד: אני לא אמרתי שאי אפשר, אלא אני כרגע מצלמת מצב.

גילי שילד: אני לא מסבירה אותו.

גילי שילד: אני לא אמרתי שאי אפשר, אני חושבת שאולי כן אפשר.

יהודית נאות: אני מניחה שלהוציא אולי חברי-כנסת, כמעט כל הנוכחים יודעים הכל בתחום הזה, שהרי הזמינו את כל אנשי המקצוע.

יהודית נאות: אנחנו רוצים להתקדם לכיוון פתרונות.

יהודית נאות: לכן חברי-הכנסת טרחו ועשו שיעורי בית.

זבולון אורלב: את יכולה לצלם מצב ולהגיד שבמרכזי המורים יש אולמות גדולים, לדוגמה.

זבולון אורלב: תמונת המצב היא חשובה.

גילי שילד: השאלה היא מה אנחנו רוצים, ובזה פתחתי.

זבולון אורלב: השאלה היא האם לצורך מה שאנחנו רוצים, צריך את הכפילות הזאת.

גילי שילד: אני רק רוצה להגיד שמבחינה אחת יש התמקצעות.

גילי שילד: כמו שאתה אמרת, מרכזי מורים קמו בעקבות דו"ח הררי.

מוחמד כנעאן: לאור מה ששמעתי מקודם ולאור כל הרקע שיש בידיי, השאלה שנשאלת היא האם אכן המרפ"דים ענו על הצרכים של המורים.

מוחמד כנעאן: לפי מה שידוע לנו, מאז שנות ה-50 ועד היום מתבססים על המרפ"דים.

מוחמד כנעאן: לא שאני נגד מרכזי מורים, אבל נשאלת השאלה, למה צריך מרכזי מורים?

מוחמד כנעאן: למה לא לתקצב את המרפ"דים בצורה ראויה ולהשתמש במשאבים שקיימים?

זבולון אורלב: על זה היא לא יכולה לענות.

גילי שילד: אני רוצה לומר משפט נוסף על עניין ההתמקצעות.

גילי שילד: מרכזי מורים קמו בעקבות דו"ח הררי לנושאי מדע וטכנולוגיה ומתמטיקה, ואחר-כך הרחיבו אותם בעקבות דו"ח שנער ודו"ח קרמניצר.

גילי שילד: אם נבחן את מרכזי המורים לעומת מרפ"דים לעומת אוניברסיטאות ומכללות ולעומת גופים אחרים – כי הרבה מאד גופים מעבירים השתלמויות – נראה ש-60% מהשעות שניתנות במרכזי מורים "הולכות" למתמטיקה, מדעים ומיומנויות יסוד, כמו: מחשבים.

יהודית נאות: אבל 40% כבר גלשו לשפות.

גילי שילד: לא, השפות נכללות ב-60%, כאשר 40% זה נושאים אחרים.

זבולון אורלב: עוזר המחקר כתב שבצד ההמלצה על הפעלת "מרכזים אזוריים לתמיכה בנושא המתמטיקה, המדע, הטכנולוגיה והמחשבים", ויחד עם ההמלצה להקים "גוף מיוחד שיהיה אחראי להפעלת רשת מרכזי התמיכה והגיבוי", ועדת הררי קבעה גם ש"ניתן להפעיל מרכזים אלה על בסיס תשתיות קיימות של מרכזים פעילים".

זבולון אורלב: אני מציע שכרגע נעזוב את ועדת הררי.

גילי שילד: מרכזי מורים – 60% ממשאביהם מוקדשים למיומנויות היסוד, שהם מתמטיקה, מדעים וכו'.

גילי שילד: בכל גופי ההשתלמות האחרים הפרופורציה היא הפוכה.

יהודית נאות: אז הממוצע הוא שיש 40% כפילות.

דן שרון: נמצא פה ראש מועצה מקומית שלומי, מר גבי נעמן.

דן שרון: אני מציע שנשמע ממנו כמה מילים.

זבולון אורלב: האם גם ביישוב שלו יש מרפ"ד?

דן שרון: יש מרפ"ד באזור.

זבולון אורלב: מתוך נקודת הנחה, שאנחנו רוצים לצמצם את הזמן לשכנע אותנו שמרכז מורים זה חשוב, אנחנו גם מציעים לאנשי המרכזים הפדגוגיים לצמצם את הזמן בניסיון לשכנע אותנו שמרכז פדגוגי הוא חשוב.

זבולון אורלב: הנחת העבודה שלנו היא ששני הגופים עושים עבודה טובה.

דן שרון: יצחק בר-ששת הוא מנהל אגף חינוך במועצה אזורית מעלה יוסף, וגם אותו כדאי לשמוע.

דן שרון: נמצא כאן אלטיף סודאן שהוא מנהל בית-ספר, ואני מציע לשמוע כמה מילים ממנו וגם משתי מנהלות מרכזי המורים.

דן שרון: אני רוצה לדבר על ההבדל בפעולה.

דן שרון: אני דרך אגב חסיד גדול של המרפ"דים כמרפ"דים.

דן שרון: המרפ"ד הוא מרכז אליו פונה מורה בבקשה לעזרה כזאת ואחרת מצד אחד, ומצד שני הוא מקיים סדנאות למורים בנושאים שונים, על-פי הצורך וההחלטה שמתקבלת בתכנית העבודה באותה שנה.

דן שרון: אופן הפעולה של מרכזי המורים שונה.

דן שרון: הם תפסו קו של תפיסה אזורית של מערכת החינוך.

דן שרון: הם עובדים אקטיביים ביישום התפיסה החינוכית הזאת בבתי-הספר מתוך אקטיביות של המרכז, זאת אומרת:

דן שרון: המרכז בעצם מוביל תהליכי שינוי והעמקה אזוריים במקומות הפריפריאליים שבהם הם פועלים.

דן שרון: כשמרכזי המורים התחילו להתקיים, הם נשלחו לפריפריה.

דן שרון: פריפריה זה מקום שאין בו תשתיות חינוכיות, שמאפשרות גיבוי למורה, קביעת תכניות וביצוען בכיתה.

מיכאל שכטר: כמו נתניה?

זבולון אורלב: קריאת הביניים היתה במקומה, וקריאות ביניים שהן במקומן מתקבלות בברכה.

דן שרון: מרבית מרכזי המורים האזוריים פועלים בפריפריה.

אנסטאס דמיאנוס: המרפ"דים גם כן.

דן שרון: אני מציע שכאשר ייווצר הדיון העמוק של התארגנות מחודשת - -

זבולון אורלב: האם לדעתך יש מקום לכזאת התארגנות?

דן שרון: אני חושב שיש מקום לשיתוף פעולה עמוק בין שני הגופים.

זבולון אורלב: רק שיתוף פעולה?

דן שרון: שיתוף פעולה עמוק.

זבולון אורלב: האם צריכים שני מנהלים?

זבולון אורלב: שתי תקורות?

זבולון אורלב: למה צריך את כל הדברים האלה?

דן שרון: אני מציע שעל זה יידברו לגופו של עניין בכל מקום ומקום, ויראו איך הדברים עובדים.

זבולון אורלב: אבל השאלה היא מה המנדט של אלה שהולכים לארגן - האם המנדט שלהם זה לתאם, לראות ולבחון, או שהם יאמרו: זה מצב בלתי מתקבל על הדעת, אנחנו רוצים לראות מסגרת אחת.

זבולון אורלב: אנשי המקצוע יכולים להציע זאת, עם השלטון המקומי, עם ארגוני המורים וכל גורמי החינוך והגופים המתערבים למיניהם – מכללות, מכון ברנקו וייס וכו', כי הרושם הוא שיש פה שני משרדי חינוך.

זבולון אורלב: במקום שיש מרכז מורים, יש שיטות כאלה, סדנאות כאלה, תמיכה כזאת והתערבות כזאת.

זבולון אורלב: מקום שנחרץ גורלו שאין בו מרכז מורים, יש בו משהו אחר – למה?

זבולון אורלב: אם זה טוב, בואו נחיל את זה על כל המדינה, ואם זה לא טוב, בואו לא נחיל את זה בכלל.

זבולון אורלב: למה המקריות הזאת?

זבולון אורלב: בואו נעשה חשיבה אסטרטגית מסודרת לגבי השאלה, מה ראוי שיהיה במערכת החינוך, ונחשוב איך צריך לארגן את הנושא הזה של הקידום המקצועי של מורים, שיפור איכות ההוראה וריכוז משאבי הוראה במדינת-ישראל, באופן שההשתלמויות יהיו בדיסציפלינה של 60% כמו שאומרת גילי שילד, ובאופן שתהיה יוזמה ויינתן פתרון מרחבי ולא רק נקודתי.

זבולון אורלב: צריך לקחת את היתרונות של כל הגופים האלה, ולנסות אולי לעשות משהו אינטגרטיבי.

יהודית נאות: אני מרגישה פה מתח עצום.

יהודית נאות: היושב-ראש מנסה להפיג אותו ולומר שהוועדה הזאת לא התכנסה להחליט מי מהגופים הולך להיות פסה.

יהודית נאות: זאת לא מטרת הישיבה היום.

יהודית נאות: המטרה היא לשמוע, והבאנו לכאן את כל מי שעוסק בנושא כדי שישמיע את דעתו, לא במובן של סניגור על תחום אחד.

יהודית נאות: מראש אמר היושב-ראש בפתיחת הישיבה, שיש לנו כבר איזשהו כיוון ולמדנו את הנושא במובן הזה שאנחנו יודעים שבמידה מסוימת – אם זה 10% או 20% - יש כפילות.

יהודית נאות: אני אישית יודעת שבאזור מגוריי בחיפה בכלל אין מרפ"ד ראוי לשמו, ולכן צריך לנסוע למרכז האזורי בשלומי.

יהודית נאות: לכן, לא משנה לי אם באזור אחד זה כך ובאזור אחר זה אחרת, אני רוצה לדעת מה צריך להיות.

יהודית נאות: אני רוצה לקבל התייחסות לשאלה, האם נכון יהיה לקבל את מה שאמר סגן ראש המינהל לגבי שנה.

יהודית נאות: האם אי אפשר שכולנו יחד בצוות מוחות גדול נגיע למסקנה תוך חצי שנה, כדי שההיערכות תהיה לשנת הלימודים הבאה, כי כבר התחלנו את שנת הלימודים הנוכחית?

דן שרון: צריך לקחת בחשבון את הממדים המיוחדים שנוצרו כתוצאה מהמהלכים הארגוניים שהמשרד החליט עליהם.

דן שרון: יהיה מי שידבר על הממדים הללו במרפ"דים, ואני בהחלט מדבר בהערכה למרפ"דים, אבל בקטע הזה, מרכז המורים היום איננו בבחינת מקום להשתלמויות או לסדנאות, זה כבר לא העניין.

דן שרון: הוא מוביל מהלך אזורי בהטמעה של גופי ידע, יכולות וכן הלאה, תוך השפעה מאד אינטנסיבית על בתי-הספר.

דן שרון: הרעיון המרכזי הוא שהמורה איננו עוד מורה בודד, אלא הוא חבר בקהילה, בקבוצה של מורים למתמטיקה בכיתות ג'-ד', שמעבדים יחד עם מנחה ברמה גבוהה את התכניות, מיישמים אותן בכיתות, עורכים עליהן בקרה, וגורמים לקידום האזור.

דן שרון: זאת גישה אקטיבית אחרת, שנולדה בעקבות פעולת מרכזי המורים.

דן שרון: אני לא בטוח שתמיד כדאי לעשות מהלכים ארגוניים, שנראים לך מאד לוגיים, אבל יכולים אולי לגרום לסיום של מהלכים מעניינים בהיבט הפדגוגי.

דן שרון: צריך להסתכל באמת על מידת האפקטיביות ועל צורת שיטת העבודה האזורית.

זבולון אורלב: אם משרד החינוך חושב שהמשנה החינוכית שלך היא המשנה החינוכית הנכונה והראויה, בבקשה תתארגנו ותחילו אותה על כל הארץ, אבל מה שקורה כרגע לא עולה על הדעת.

זבולון אורלב: אני לא קובע האם זאת המשנה הנכונה.

יהודית נאות: אתה דיברת על מתודולוגיה במרפ"דים ובמרכזים, אבל אמרת שהמרכזים האזוריים אינם מהווים מקום להשתלמות המורים.

יהודית נאות: השאלה היא איך משתלמים יותר טוב, וזה ההבדל בין הגופים האלה.

דן שרון: שאלת המפתח היא איך מחדירים את נושא ההשתלמות בתוך הכיתה.

דן שרון: אני מציע לשמוע קצת את הדעות של האנשים בשטח.

חוסניה ג'בארה: אני מתנצלת מראש על כך שאני חייבת לצאת לישיבה אחרת, אבל ברשותכם אני רוצה לומר את מילותיי בנושא הזה.

חוסניה ג'בארה: לא למדתי רבות על שני הגופים האלה, אבל אני יודעת שבסך הכל אנחנו רוצים את טובת התלמידים ואת טובת המורים כאחד.

חוסניה ג'בארה: כבוד היושב-ראש, אני לא חושבת שאפשר להחליט בישיבה אחת איזה גוף יקבל את השליטה על הגוף השני.

חוסניה ג'בארה: בסך הכל באנו לשמוע אודות הכפילות שנוצרה בין שני הגופים, אבל אני אישית תומכת בשני הגופים.

חוסניה ג'בארה: אני לא רוצה שמשרד החינוך כתוצאה מצמצום תקציב זה או אחר יאחד את שני הגופים, דבר שיהיה לא לטובת המורים ולא לטובת התלמידים.

חוסניה ג'בארה: אני אתן לכם דוגמה.

חוסניה ג'בארה: יש לנו מרכז פדגוגי בטייבה, שמשרת את כל האוכלוסייה שם, ויש מרכז מורים בנתניה, שגם נותן מענה.

חוסניה ג'בארה: לכן אני תומכת במרכז המורים, שברוב ההשתלמויות שלו עוסק במדע, במחשבים ובמתמטיקה, אבל המרכז הפדגוגי עוסק בנושאים רבים ואחרים, שנהנים מהם גם התלמידים וגם המורים.

חוסניה ג'בארה: לכן אני באה לישיבה הזאת כדי לתמוך בשני הגופים האלה.

חוסניה ג'בארה: אני מתנגדת לאיחוד שני הגופים האלה.

חוסניה ג'בארה: אני לא רוצה שגוף אחד ישתלט על הגוף השני, כי שני הגופים נותנים מענה גם לציבור המורים וגם לציבור התלמידים.

חוסניה ג'בארה: אדוני היושב-ראש, אני מציעה לערוך סיור בשטח של ועדת החינוך והתרבות גם במרכזי מורים וגם במרכזים פדגוגיים, לפני שאנחנו הולכים לחשוב על מיזוג כזה או אחר.

מוחמד כנעאן: דוקטור דן שרון, איזה מורה רצוי ומה ההשתלמות שהוא עובר?

מוחמד כנעאן: כידוע לך, באותו מבנה ישנם מרפ"דים וגם מרכזי מורים.

מוחמד כנעאן: מעבר לזה, לפי מיטב ידיעתי יש מרפ"דים שהם אזוריים.

נמר קעדאן: לא אחד, יש הרבה.

מוחמד כנעאן: לא הבנתי באיזו מדיניות נוקט משרד החינוך.

מוחמד כנעאן: אני לא מסכים עם דבריה של חברת-הכנסת חוסניה ג'בארה.

מוחמד כנעאן: לדעתי, לאט לאט מישהו דוחף מלמעלה לבטל משהו שקיים כבר 50 שנה, גוף שעושה עבודה אחרת לגמרי, ולפעמים עושה את אותה עבודה.

מוחמד כנעאן: יש מי שרוצה לתמוך יותר במרכזי מורים, שלפי המספרים שלפניי מקבלים תקציבים ענקיים, כאשר כל שנה מורידים את תקציב המרפ"דים עד כדי כך חיסולם.

יהודית נאות: משום שמשרד החינוך מטיל את העומס על הרשות המקומית.

מוחמד כנעאן: האם בזה תורמים למערכת החינוך ולמורים?

מוחמד כנעאן: האם זה המסר שאנחנו רוצים לתת?

מוחמד כנעאן: אני לא רואה כך את הדברים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הגברת חנה ויסוקר, אני מבין שאת המנהלת החדשה של האגף החדש, שנקרא אגף למרפ"דים ומרכזי מורים.

זבולון אורלב: כמה זמן את בתפקיד?

חנה ויסוקר: בקושי שבועיים.

זבולון אורלב: האם את באה מרקע של ניהול מרכז מורים, או מרקע של מרכז פדגוגי?

חנה ויסוקר: אני באה מפיקוח על בתי-ספר ביישובים שיש בהם מרפ"דים.

חנה ויסוקר: לא הכרתי מרכזי מורים במרכז הארץ.

חנה ויסוקר: במחוז תל-אביב אין מרכזי מורים, אלא רק מרפ"דים.

חנה ויסוקר: אני רוצה לגייס את מה שאמר דן שרון בעניין העתיד.

חנה ויסוקר: עתידי מאחוריי בכך שההתנסות שלי היא לא מכאן ולא משם, אלא לטובת העניין, וטובת העניין היא הפיתוח המקצועי של המורה ואיכותו המשתפרת לאורך זמן, מתוך הדגש והבנה שהיעד שלנו זה התלמידים ושיפור הישגיהם ולא אף אחד אחר.

חנה ויסוקר: בהנחה שכולם רוצים להשיג את היעד הזה, ואף אחד לא חלוק לגביו בשולחן הזה, אנחנו רק צריכים להגיד איך נעשה את זה בצורה הטובה ביותר.

חנה ויסוקר: צריך לראות את הסוגייה שהועלתה פה.

חנה ויסוקר: אני בהחלט ערה לסוגייה, שיש בה משקעים אמוציונליים גבוהים מאד, ואני לא נוקטת עמדה ערכית סביב מרכזי מורים או מרפ"דים, לחלוטין לא.

חנה ויסוקר: חזקה עליי שגם אלה וגם אלה יודעים לעשות עבודה מקצועית מעולה לצורך העניין.

יהודית נאות: אז מה ינחה אותך?

חנה ויסוקר: קודם אסיים את דבריי, ואז אענה לך.

חנה ויסוקר: אני חושבת שכרגע הסוגייה שלנו היא בהקשר מעט יותר רחב.

חנה ויסוקר: אני רוצה לתת את ההקשר הרחב יותר, כי מעבר לדו"ח שהוא מעולה, אני רוצה להוסיף שתי נקודות מאד מרכזיות.

חנה ויסוקר: אני חושבת שמי שכתב את הדו"ח, עשה עבודה מקצועית מאד, ואני חושבת שזה PAPER שטוב גם עבורנו.

חנה ויסוקר: אפשר ללמוד אותו ולעסוק בו.

חנה ויסוקר: ראשית, יש לראות את ההקשר כולו, כלומר: לא מרכזי מורים ומרפ"דים בסוגיית הכפילות, כי אנחנו מודים שיש, אלא לראות את הסוגייה בהקשר של זמן מורה, זמן גננת, מורה בעל-יסודי וביסודי, כאשר אנחנו מדברים על השתלמויות מוסדיות והשתלמויות בתוך בתי-הספר, וכאשר אנחנו מדברים על המורה שאמור להיות פרופסיונל בתוך מערכת ובהקשר בית-ספרי.

חנה ויסוקר: אני מקדמת בברכה את כל מי שקידם – וישנם גורמים שונים במשרד שקידמו – את הראייה הזאת אל תוך בית-הספר.

חנה ויסוקר: מרכז העשייה זה בית-הספר.

חנה ויסוקר: זירת ההתרחשות המשמעותית ביותר זה המורה בכיתתו וסגל ההוראה.

חנה ויסוקר: עם הראש הזה עובדים עוד גופים במשרד על פיתוחים שמדברים, למשל: על הקצאה ישירה בהדרכה בבתי-הספר במסגרת ניהול וכל השאר.

חנה ויסוקר: הזרם הפורמלי אומר פיתוח המורה בהקשר בית-ספרי, כלומר: בהקשר בית-ספרי זה לא המורה הבודד.

חנה ויסוקר: גם במרפ"דים יש שינויים גדולים היום בכיוון הזה, שלא המורה הבודד בא למרפ"ד, ואז מתאחדים "סתם" אנשים בהשתלמות על ידע במתמטיקה.

חנה ויסוקר: הפיתוח הולך בהקשר של קבוצות מורים, סגלי עבודה.

חנה ויסוקר: האדם המשמעותי זה מנהל בית-הספר.

יהודית נאות: מה יהיה הפתרון למורה בודד שרוצה להשתלם?

חנה ויסוקר: אם יש מורה בודד, בהחלט יכולות להימצא לו מסגרות.

יהודית נאות: כי עד היום המרפ"ד ענה לו על הצורך.

חנה ויסוקר: נכון מאד, אבל אנחנו הולכים הלאה, מפני שאנחנו לא רואים את המורה הבודד בהיבט ההתערבותי, אלא בודקים מה קורה בתוך בית-הספר, ומה המשמעות של המורה הבודד בתוך בית-הספר: האם חסר לו פרק ידע, האם חסר לו פרק דידקטי, או חלק של שיתופיות או עבודת צוות?

חנה ויסוקר: המשרד התחיל ללכת בכיוון שתכליתו היא קודם כל לבדוק מי הם הגופים המקצועיים בשטח – מכללות, אוניברסיטאות, השתלמויות שמציעים מכונים פנים משרדיים וחוץ בית-ספריים.

חנה ויסוקר: יש גופים רבים כאלה, שמתחרים על אותו פלח אוכלוסייה.

חנה ויסוקר: אם נבדוק מי הם הגופים בפריפריה מסוימת, רחבה או מצומצמת זה לא משנה, כי העיקרון חשוב, ואם נבדוק מה הם הצרכים של סגלי ההוראה – ולכן אנחנו מדברים היום על פיתוח סגלי הוראה ועל המורה בקונטקסט המשמעותי ביותר, מה קורה אצלו ב"בית" כי אף מורה לא עובד בבית-ספר לבד – מול הגופים הללו, נוכל ליצור איזושהי מערכת, גם קונספטואלית ולא רק ארגונית וניהולית לצורך העניין.

חנה ויסוקר: קודם כל צריך לגזור כמה עקרונות לעניין הזה, ומתוך זה ליצור את כל המערך הניהולי.

חנה ויסוקר: צריך ללכת על זה, ולעבוד על זה בעבודה מאד מהירה בשטח.

יהודית נאות: ומתי גומרים?

חנה ויסוקר: אני מעריכה שתוך חודש וחצי אני אוכל לפחות לראות מה קורה בשטח.

חנה ויסוקר: אצה לי הדרך, ולכן אני עושה את זה מהר מאד.

חנה ויסוקר: המטרה היא לבדוק כמה שיותר את הצרכים.

חנה ויסוקר: יש בהחלט התנסויות של מה שנקרא פיתוח סגלי הוראה, ואם יאפשרו לישעיהו שניצר לדבר, הוא יגיד איך הוא רואה את המודל הזה.

זבולון אורלב: לפניו אנחנו רוצים לשמוע את פרופסור בת-שבע אלון, שהיא מהמחלקה להוראת המדעים במכון ויצמן.

בת-שבע אלון: אני מלווה את האופרציה הזאת מתחילתה.

בת-שבע אלון: הייתי חברה גם בוועדה, שבנתה גם את הדו"ח של גייגר, וכל השנים האחרונות אני משמשת כיועצת אקדמית למרכז המורים בראשון-לציון, שהוא שילוב של מרפ"ד עם מרכז מורים.

זבולון אורלב: לא הבנתי מה יש בראשון-לציון.

בת-שבע אלון: בראשון-לציון יש גוף בראשותה של מנהלת אחת, שהוא גם מרכז מורים וגם מרפ"ד.

בת-שבע אלון: יש מנהלת אחת.

יאיר בר-קול: זה המקרה היחיד, שבו על התשתית של המרפ"ד הוקם נדבך נוסף של מרכז מורים, ויש שם מיזוג מלא.

יהודית נאות: והאם הוא עובד טוב?

בת-שבע אלון: עובד נהדר.

זבולון אורלב: יש מוסד אחד כזה.

בת-שבע אלון: זה מודל אחד.

בת-שבע אלון: מה שלא שמעתי כאן

בת-שבע אלון: בדיון זה על צוות מרכז המורים המרפ"די.

בת-שבע אלון: אני לא נכנסת לבעיה הארגונית ולשאלה איך הולכים לפתור אותה, אלא לרמה המקצועית.

בת-שבע אלון: במסגרת הזאת יש טענה, שצריך לבנות גוף מקצועי של מורי מורים וראשי תחומים, שיישבו במקום הזה שקוראים לו במקרה הזה "מרכז מורים" - ואם ירצו לקרוא לזה אחרת, זה יהיה שם אחר – ויישבו שם אנשים ברמה מאד גבוהה מבחינה מקצועית, ולא באופן מזדמן.

בת-שבע אלון: כשאני אומרת "באופן מזדמן", זה אומר שאם יש לנו קורס כזה, מביאים את האדם הזה מכאן שמגיע בתור חלטורה.

בת-שבע אלון: הוא עובד באוניברסיטת תל-אביב, עושה חלטורה באיזה מקום ומעביר שם איזושהי השתלמות.

בת-שבע אלון: התפיסה כאן היא שצריך להביא לשטח ולאזור אנשי מקצוע ברמה מאד גבוהה, שיש להם גם התמחות פדגוגית וגם התמחות תכנית, זאת אומרת:

בת-שבע אלון: לא מספיק לנו שיהיו כל מיני מומחים לפדגוגיה – שזה דבר שהוא גם חשוב – אבל חשוב לנו אדם שיכיר את התכנים, את חומרי הלמידה, את הסילבוסים ואת הדברים החדשים שקיימים, וגם אדם שיוכל להמשיך ולהתקדם עם התחום.

בת-שבע אלון: אני רוצה לתת דוגמה מראשון לציון.

בת-שבע אלון: בראשון לציון יש תחום שנקרא מידענות, שהוא דווקא תחום קצת יותר כללי.

בת-שבע אלון: עומד בראשו דוקטור עמי סלנט.

בת-שבע אלון: בוודאי אתם מכירים אותו, ולכן הבאתי את שמו כדוגמה.

בת-שבע אלון: האדם הזה עובד עם צוות של אנשים, שהם ברמה מאד גבוהה בתחום הזה, והם מובילים מהלכים בשטח, כפי שדן שרון סיפר בצורה מאד מדויקת.

בת-שבע אלון: הוא לא בא לתת קורס פה וקורס שם, אלא הוא מסתכל על המערכת ועל בתי-הספר באזור בהיבט רב-אזורי ושנתי, ומתכנן יחד עם הקבוצה שלו מהלכים לאורך זמן.

בת-שבע אלון: זה נראה לי דבר מאד מרכזי, וזה עולה כסף רב.

בת-שבע אלון: כשדיברו כאן על הכספים הרבים, צריך להבין שאין מדובר בבזבוז.

בת-שבע אלון: אנחנו יודעים שהדברים העיקריים זה כוח-אדם, וזה עולה הרבה כסף.

בת-שבע אלון: צריכים לעשות כאן החלטה עקרונית לגבי השאלה, האם רוצים להשאיר את הכוח המקצועי באוניברסיטאות ולהחזיק שבעה-שמונה מרכזים עם אנשים ברמה המקצועית הגבוהה ביותר, או שאנחנו רוצים להביא אנשים ברמה מקצועית דומה אל תוך אזורים בארץ, כדי שיוכלו להוביל עבודה מקצועית המתייחסת למה שקורה בבתי-הספר.

זבולון אורלב: מדרך הצגת הדברים, אני מבין במה את תומכת.

בת-שבע אלון: בוודאי בחלופה השנייה, אבל אני רוצה להוסיף שאני יושבת במכון ויצמן, ויש לי "ראש" שני.

בת-שבע אלון: אנחנו מעבירים שם השתלמויות קיץ לאלפי מורים, ואתם מכירים את הפעילות.

בת-שבע אלון: אני לא אומרת שאין בה צורך.

בת-שבע אלון: ישנם דברים שחשוב לעשות אפילו ברמה ארצית או ברמה של השתלמות מזדמנת או של מיומנויות מסוימות.

בת-שבע אלון: יש צורך בדברים אלה, וההשתלמויות האלה צריכות להתקיים.

בת-שבע אלון: התפיסה של המרכזים צריכה להיות תפיסה יותר רחבה, שהיא לא רק השתלמויות, אלא טיפול במקצוע, באנשים, עם צוות מאד מיומן, שמכיר את המקום, וקיים גם עניין ההמשכיות.

בת-שבע אלון: הנושא של המשכיות נראה לי כאן קריטי.

בת-שבע אלון: העובדה שכל יום בא מישהו אחר, כי שכרו אותו בגלל שבדיוק יש לו כמה שעות פנויות, נראית לי אסון.

ישעיהו שניצר: אני מנהל המרכז הפדגוגי ברמת-גן.

ישעיהו שניצר: זה הוא מרכז פדגוגי אזורי במחוז תל-אביב - ובמחוז תל-אביב כידוע אין מרכזי מורים – שמשרת את האזורים רמת-גן, גבעתיים, בני-ברק, קריית אונו, אור יהודה ורמת אפעל, שזה אומר גוש דן.

ישעיהו שניצר: אנחנו בתהליכי התפתחות.

ישעיהו שניצר: אני אחד המנהלים הוותיקים במדינה, ועברתי תהליכים שונים.

ישעיהו שניצר: בנינו השנה מודל, שאותו אני רוצה להציג כאן.

ישעיהו שניצר: הוא נתן מענה, לפי תפיסתנו ולפי תפיסת אנשי המערכת – ואני אציג את השותפים שלי כאן

ישעיהו שניצר: למודל – לצרכים האמיתיים, כשהמגמה העיקרית היא לענות על השאלה, כיצד למצות עד כמה שיותר את כל תהליכי הלמידה של המורים שיגיעו במקסימום אל הלומד והתלמיד.

זבולון אורלב: יש לי שאלה מרגיזה.

זבולון אורלב: למה היית צריך להמציא את הגלגל?

זבולון אורלב: למה לא יכולת ללכת למרכז מורים וללמוד גם ממנו?

ישעיהו שניצר: אני קיים עוד לפניו.

יהודית נאות: גם הוא קיים.

זבולון אורלב: לא, אולי בכל זאת יש משהו בקונספציה, ברעיון, במחשבה, ביצירתיות או בשיטות, שבגללו כדאי לך להגיד שאם אתה הולך לפתח משהו, כדאי לבדוק זאת לפני שממציאים את הגלגל.

ישעיהו שניצר: לא, אצלנו זאת היתה התפתחות טבעית במשך השנים, ואנחנו בנינו את המודל לפי הצרכים שלנו.

זבולון אורלב: האם יש לך ידיעה מעמיקה מה קורה במרכזי המורים?

ישעיהו שניצר: לא.

זבולון אורלב: רק בשביל זה כדאית ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: אני מכיר את שניצר שנים רבים.

זבולון אורלב: אני "חדש" לעומתו במערכת והוא ותיק יותר ממני, ואת זה אני אומר לשבחך.

זבולון אורלב: מדובר במנהל מרכז מהמובילים בארץ, שלא יודע מה קורה במרכזי המורים, זה הרי דבר מדהים.

ישעיהו שניצר: למרות שגילה גור בזמנו אמרה לי שאני מרכז מורים בהתהוות, אבל אני אינני יודע.

ישעיהו שניצר: אלה העובדות, מה לעשות?

יהודית נאות: זה מה שאני גם רציתי להגיד, שאתה בעצם מרכז מורים בהתהוות.

זבולון אורלב: שניצר, דבריך מאד תורמים לנו.

ישעיהו שניצר: אני רוצה להציג בקצרה את המטרות: אחת – קיום מערך הדרכה, תמיכה ולמידה לקהילות חינוכיות ולסגלי ההוראה באזור.

ישעיהו שניצר: לצורך זה, הפעלת סדנאות בהן ילמדו המחנכים את הנושאים הלימודיים, את התכנים ואת דרכי ההוראה בפדגוגיה עדכנית.

זבולון אורלב: מר שניצר, אנחנו לא מתמודדים מולה על ניהול האגף.

ישעיהו שניצר: אני אדלג על שלב המטרות, ואתמקד במה שאנחנו עושים.

ישעיהו שניצר: אנחנו הקמנו צוות היגוי, שמייצג את כל הגורמים הפועלים במערכת שלנו, מתוך כוונה להגיע לרמת שיתוף.

ישעיהו שניצר: תפקידיו של צוות ההיגוי הם: תכנון, הערכה, תיאום, קביעת מדיניות משאבים ואיגומה.

ישעיהו שניצר: בראש הצוות לא עומד מנהל מרכז פדגוגי, אלא מפקח כולל על בתי-הספר, וזה חשוב מאד.

ישעיהו שניצר: חברי הצוות הם נציגי משרד החינוך, המפקחים ברמות הגיל השונות, נציגי רשות החינוך המקומית ברמות הגיל השונות.

זבולון אורלב: מה המסר שלך?

ישעיהו שניצר: שאנחנו נפעיל את הסדנאות של המורים בצורה, אשר תאפשר להם להגיע לתלמיד בצורה טובה יותר ושהתלמיד יגיע להישגים טובים יותר.

זבולון אורלב: אולי כל מה שאתה עושה לא עושים מרכזי המורים, ולכן צריכים גם מרכזי מורים וגם מרכזים פדגוגיים?

ישעיהו שניצר: אינני יודע.

ישעיהו שניצר: אני חושב שאני עושה את הדבר הטוב ביותר בהתאם לצרכים שיש.

ישעיהו שניצר: המסר הוא שאנחנו עובדים על-פי צרכי המערכת.

זבולון אורלב: אני מאמין לך.

יהודית נאות: מי מלמד אצלך?

ישעיהו שניצר: מדריכים של משרד החינוך, יועצים אקדמיים שלנו, וכל אדם שאני יכול לגייס בהתאם למשאבים שיש לי.

גבי נעמן: בשלומי אין לנו מרפ"ד, אלא יש לנו שני מרכזי מורים, "זווית רחבה" ו"מרכז השתלמויות מורים בשלומית", שלדעתי עושים עבודה טובה מאד.

זבולון אורלב: איפה הוא יושב?

זבולון אורלב: בשלומית?

גילה גור: אני אתקן שזה מרכז ארצי בשלומי, שכל המורים מכל הארץ באים לשם להשתלם, אבל הוא לא קשור למרכזי מורים אזוריים.

זבולון אורלב: האם את מדברת על שלומית?

גילה גור: על שלומי.

גילה גור: שלומית זאת השכונה.

גילה גור: המרכז שהוא דיבר עליו זה מרכז ארצי.

זבולון אורלב: האם מלבד המרכז הארצי בשלומית יש גם מרכז מורים אזורי?

דן שרון: הוא יושב בסער, ומשרת את שלומי.

זבולון אורלב: ממי הוא נהנה?

זבולון אורלב: האם הוא נהנה משלומית או מסער?

גילה גור: משניהם.

דן שרון: מסער.

זבולון אורלב: את אומרת משניהם, והוא אומר מסער.

יהודית נאות: לכן אנחנו צריכים לשמוע את המורים עצמם.

גבי נעמן: אני לא יכול לומר דבר וחצי דבר לגבי המרפ"דים, אבל אני יכול לומר שאני מעולם לא הכרתי את המרפ"דים, ושאני לא יודע האם הם נתנו מענה הולם ליישובים, כמו: שלומי, ערמשה, מעלה יוסף או יישובים אחרים שרחוקים ממרכז הארץ.

גבי נעמן: אני כן יכול לומר שמיום ש"זווית רחבה" נכנסה ליישוב שלומי וליישובים הקרובים אלינו, חל שינוי מהותי בתוצאות המבחנים ובהישגים של התלמידים.

גבי נעמן: אנחנו לא מדברים בסיסמאות, אלא על עובדות.

גבי נעמן: לפני שלוש-ארבע שנים ניגשו למבחני הבגרות בשלומי כ-24% מהתלמידים, וזה לא אומר ש-24% אלה הצליחו, אלא 12% מהתלמידים ומכלל האוכלוסייה שנבחנה הצליחו בבגרות.

גבי נעמן: המצב היה קטסטרופלי.

גבי נעמן: היום אנחנו במצב ש-60% מהתלמידים ניגשים לבגרויות, לדוגמה: מתוך 84 תלמידים שניגשו לבגרות, 74 תלמידים למעשה עברו את המבחנים השנה.

גבי נעמן: אני יכול לומר שהרמה של המורים שמלמדים בשלומי היא לא הרמה הגבוהה ביותר במדינת-ישראל.

גבי נעמן: אפשר לומר שרמת המורים שמלמדים בעיירות הפיתוח היא הרמה הנמוכה ביותר במדינת-ישראל.

גבי נעמן: "זווית רחבה" נכנסה, והיא עוזרת ומסייעת לנו לקדם את החינוך.

גבי נעמן: מרגע שמרכז השתלמויות מורים נכנס והחלה התערבות בבתי-הספר, חל שינוי גם ברמתם של המורים.

גבי נעמן: זה סוחף ומחייב את כל המערכת בהתחייבות אמיתית.

יהודית נאות: האם אתה מאמין שזה קרה רק בגלל העלאת רמת המורים?

גבי נעמן: אני מדבר מניסיון.

גבי נעמן: ניסיון העבר הוכיח שרמת המורים בשלומי, למשל, היתה מהנמוכות ביותר בארץ, והתוצאות היו ש-12% מהתלמידים בשלומי הוציאו בגרויות.

גבי נעמן: זאת בושה וחרפה למדינת-ישראל.

גבי נעמן: אני יכול להוכיח שמיום ש"מרכז השתלמויות מורים" ו"זווית רחבה" התערבו ביישוב, חל שינוי של ממש, ולמעשה, הגענו כיום לממוצע הארצי במדינת-ישראל.

גבי נעמן: זאת גאווה אמיתית, שאני יכול להציג אותה כאן בפניכם, ואני חושב שכל אחד כאן יכול להתגאות בנתונים האלה.

עופר חוגי: האם השינוי חל בגלל המורים, או בגלל הכשרתם?

גבי נעמן: הכל ביחד תרם.

גבי נעמן: הרי יש במדינת-ישראל בעיה, שזה בלתי אפשרי להוציא מהמערכת מורים שהם לא מספיק טובים ולהביא במקומם מורים טובים יותר.

גבי נעמן: בנוסף לכל, אין לנו סגל מספיק של מורים מקצועיים באזור שלנו.

גבי נעמן: המרכז להשתלמות מורים לקח על עצמו משימה מאד מאד קשה עם אסטרטגיה ויעדים גבוהים, ובסופו של דבר השיג הישגים.

גבי נעמן: אי אפשר לחשוב על המרכזים כעל משהו קיקיוני, שמטרתו להעביר מסר.

גבי נעמן: לא יצרו את המרכזים כדי להעביר מסר, אלא כדי להביא תוצאות.

גבי נעמן: המרכזים האלה אכן נותנים תוצאות.

עופר חוגי: האם יש בשלומי מרפ"ד?

גבי נעמן: לא, היה מרפ"ד בנהריה, שהפסיק את פעילותו לפני שנתיים-שלוש.

גבי נעמן: היום יש מרפ"ד בכרמיאל.

יהודית נאות: חבר-הכנסת חוגי, כבר קיבלנו תשובות לשאלות האלה.

זבולון אורלב: אנחנו כבר דנים שעה בנושא הזה.

גבי נעמן: כעיקרון, שני הגופים האלה יוצרים תהליך.

גבי נעמן: הגוף לא רק יצר תהליך, אלא הוכיח את עצמו בתהליך בונה.

אבי לוי: אני רוצה להציג מודל, שלפיו מרכז המורים נמצא בתוך מכללה אקדמית.

אבי לוי: בסביבה שלנו יש מרפ"ד באותו קמפוס.

אבי לוי: לפי עניות דעתי וכמו שאמרו קודמיי, הדיון לא מתמקד באיזה גוף הוא טוב יותר ומה קדם למה.

אבי לוי: אני חושב שהצרכים והיעדים של מדינת-ישראל לפני ארבע-חמש שנים קיבלו מפנה מסוים, בעקבות דברים שונים.

אבי לוי: דו"ח הררי היה רק גורם אחד, אבל היו גורמים נוספים: הנטייה להעצים את בית-הספר, הנטייה להעצים את הרשות והצרכים שלה, הנטייה לראות את הצורך הבית-ספרי ואת ההתפתחות המקצועית של המורה מנקודת הראות הבית-ספרית, ולא מנקודת ראות של ההתפתחות האישית של המורה.

אבי לוי: חלו תהליכים שונים.

אבי לוי: אני לא חושב שמי שהחליט, קבע אז שהמרפ"דים לא יוכלו לעשות זאת.

אבי לוי: דו"ח הררי קבע שצריך להקים גוף חדש.

אבי לוי: אנחנו נכנסו לתוך הוואקום הזה.

אבי לוי: אני רוצה לציין נקודה שלא ציינו אותה קודמיי.

אבי לוי: אני מסתכל על הדברים משני כובעים: האחד - מכובע של מנהל מכללה להכשרת מורים, שחשובה לו ההתפתחות המקצועית של המורים לאחר סיום לימודיהם ולאחר הגעתם למקום עבודתם, לאורך זמן.

זבולון אורלב: חברת-הכנסת יהודית נאות תמלא את מקומי.

אבי לוי: הכובע השני שלי הוא של מישהו שמחובר לפריפריה והאזור, ומתייחס לשאלות איך האזור מתפתח ואיך נדרשים לתת לו את המענה המתאים.

אבי לוי: באופן חד-משמעי, מנקודת הראות המקצועית שלי, לפני הקמת מרכזי המורים - במאמר מוסגר, אני אומר שיכול להיות שאם המרפ"דים היו לוקחים את התפקיד, הם היו עושים אותו דבר - הקשר בין האקדמיה והשדה היה מקרי לחלוטין.

אבי לוי: יכולנו להכשיר מורה בתחום מסוים, כאשר הצורך של השדה היה אחר לגמרי.

אבי לוי: גם היום זה המצב במקומות מסוימים.

אבי לוי: אני חושב שלאחר הקמת מרכזי המורים, הקשר בין האקדמיה לשדה הוא הטוב ביותר, ויש לכך הוכחות למכביר.

אבי לוי: יש איגום משאבים מקצועי ואנושי – אני לא מדבר על הכסף – בין כל הגורמים המשפיעים על התפתחותו המקצועית של מורה לאורך זמן.

אנסטאס דמיאנוס: אבל מה לגבי המשאבים?

אבי לוי: אני לא נכנס לזה.

יהודית נאות: אנחנו לא מדברים על זה עכשיו, זה לא הנושא.

אבי לוי: אני רוצה להתייחס לנקודה שדנו בה היום ולהביע את נקודת הראות המקצועית שלי – תרבות העבודה.

מוחמד כנעאן: אבל יותר חשוב זה סכום הכסף שמועבר למרכזי המורים.

מוחמד כנעאן: בהתאם לתקציבים, אתה רואה פעילות בשטח.

אבי לוי: אבל זה כתוב בדו"ח, ואני לא דוחה את הדברים.

אבי לוי: בוודאי, אני הקדמתי מראש ואמרתי שאם לא היו בונים מרכזי מורים, אלא היו נותנים את הכסף למרפ"דים, יכול להיות שהמרפ"דים היו עושים אותו דבר.

אבי לוי: המציאות היום היא שמרכז מורים שקם אצלי במכללה יצר מערכת של קשרים בלתי אמצעיים עם כל השדה היום.

אבי לוי: יש לנו קשר לתכניות העבודה השנתיות והרב-שנתיות של כל 100 בתי-הספר סביבי, שאנחנו אחראים עליהם מבחינה גיאוגרפית.

אבי לוי: כל הדברים האלה שלא היו קודם, נעשו עכשיו.

אבי לוי: הממד המרכזי גם לא הועלה פה, דבר שלא היה קודם - מערכת הליווי המקצועית האקדמית שמתבצעת על-ידי הצוותים המקצועיים עבור הצוותים הבית-ספריים, לא מתבצעת באופן מקרי, אלא נעשית לאורך זמן.

אבי לוי: כל זה כדי לראות, שאכן השינויים שרצינו להטמיע בבתי-הספר ושתכניות העבודה של בתי-הספר אכן מתבצעים בצורה מקצועית ובאים לידי ביטוי גם ברמת התלמיד.

אבי לוי: אלה שתי נקודות חשובות מאד, שראוי לקחת אותן בחשבון.

אבי לוי: אני רוצה לתת דוגמאות.

יהודית נאות: הבנו את שתי הנקודות המרכזיות, וזה מספיק.

אבי לוי: אמרו פה שהעבודה הזאת לא מגיעה לרמה של תלמיד, ואני רוצה לסתור טענה זו.

יהודית נאות: בסדר, אבל אין צורך להביא דוגמאות.

אבי לוי: לגבי השאלה ששאלת, לפי דעתי, בתהליך שמשרד החינוך החל בו, הפתרון יהיה מקומי, כי בסופו של דבר יבדקו את המרפ"ד שלידי, אותי ואת המכללה שלי, יבדקו מה מידת הצורך של שלושת הגופים הללו ואיך הם עובדים יחד על מנת לתת מענה לצרכים המקומיים.

אבי לוי: זה לא פתרון ארצי.

יהודית נאות: אני מבקשת מהדוברים הבאים להתייחס להצעה הזאת של הדובר, משום שראינו ש-60% מהנוכחים הנהנו בהסכמה לדבריו.

יהודית נאות: כדי שיהיה לנו גם מבט על המגזר הערבי, אני רוצה לבקש מאנסטאס דמיאנוס, המפקח הארצי על מרכזים פדגוגיים, לתת לנו תמונת מצב גם על המגזר הזה.

אנסטאס דמיאנוס: במגזר הערבי היום פועלים כ-10 מרכזים פדגוגיים, שמפוזרים בכל הארץ, מהצפון - סח'נין ושפרעם - עד הדרום בתל-שבע.

יהודית נאות: האם הם פועלים באופן אזורי?

אנסטאס דמיאנוס: כל המרכזים הפדגוגיים פועלים באופן אזורי.

אנסטאס דמיאנוס: בכל מרפ"ד יש ועדה, שאנחנו קוראים לה "הנהלה מורחבת", ולא ועדת היגוי.

אנסטאס דמיאנוס: היא מורכבת מנציגי משרד החינוך – וכשאני אומר נציגי משרד החינוך, אני מתכוון למפקחים וכו' - ונציגים של הרשות המקומית.

אנסטאס דמיאנוס: כולם נפגשים תחת קורת גג אחת, ועושים מיפוי של הצרכים של האזור.

יהודית נאות: האם אתם גם שולחים את המורים להשתלמויות במרכזי המורים?

אנסטאס דמיאנוס: כן, המורים פונים למרכזי המורים.

אנסטאס דמיאנוס: באזור נצרת הם מסרבים ללכת למקומות אחרים, כי הם אומרים שבין כה וכה אפשר לערוך את ההשתלמויות האלה במרכזי המורים בתוך המרפ"דים.

אנסטאס דמיאנוס: אני מדבר על המגזר הערבי.

אנסטאס דמיאנוס: באעבלין חלק גדול מהמדריכים שעובדים במרכז המורים הם אנשים שהוכשרו אצלנו במרכז הפדגוגי בנצרת.

אנסטאס דמיאנוס: התנאים שם הם הרבה יותר טובים לאותו מדריך, אז הוא עבר לשם.

אנסטאס דמיאנוס: אני מברך על שיתוף הפעולה, אבל יש משהו ייחודי במרכזים הפדגוגיים במגזר הערבי.

אנסטאס דמיאנוס: הם יכולים לענות על הצרכים הייחודיים והמקומיים של האזור.

אנסטאס דמיאנוס: יש לנו 10 מרפ"דים, וכל אחד שונה מהשני במדיניות שלו.

אנסטאס דמיאנוס: מדיניות משרד החינוך היא העצמה של בתי-הספר, השתלמויות מוסדיות.

אנסטאס דמיאנוס: עיקר הפעילות הזאת נעשית במרכזים הפדגוגיים.

אנסטאס דמיאנוס: המרכז הפדגוגי הוא האבן השואבת, והוא שמרכז את האנשים.

עופר חוגי: האם אין פעילות בתוך בית-הספר?

יהודית נאות: אנחנו לא דנים בזה היום.

יהודית נאות: אנחנו לא דנים בהשתלמויות בית-ספריות, זה פרק בפני עצמו.

יהודית נאות: היום אנחנו דנים במרכזים.

עופר חוגי: אבל המרכזים במגזר היהודי פועלים בתוך בית-הספר.

יהודית נאות: זה לא הנושא שאנחנו דנים בו.

אנסטאס דמיאנוס: מעט המדריכים שלנו באים מתוך בתי-הספר, אבל הם גם מבינים את הצרכים שלהם.

אנסטאס דמיאנוס: בנוסף לזה, המרפ"ד נותן מענה לרשות המקומית.

אנסטאס דמיאנוס: הרשות המקומית מפעילה פרויקטים בתוך המרפ"ד, ואני אביא דוגמה מתל-שבע.

אנסטאס דמיאנוס: יש שם פרויקט של 30 היישובים באזור הדרום, שמובל במרפ"ד.

אנסטאס דמיאנוס: ההנחיה של המנהלים החדשים מתבצעת במרפ"ד.

יהודית נאות: אתה מדווח לנו על כך שיש מרפ"דים אזוריים במגזר, והמרפ"דים כפי שלמדנו לקראת הישיבה הזאת, ניזונים מרשויות מקומיות.

יהודית נאות: איך אתה מסתדר עם העובדה שאתה משרת כמה רשויות?

יהודית נאות: הרי משרד החינוך נותן רק חלק זעום מהתקציב.

יהודית נאות: בעיקר במגזר הערבי, הרשויות הן "על הבנקט" ממילא.

יהודית נאות: אם יש מרכז אזורי שעושה הכשרה בנושא מדעי, האם המרפ"דים שלך – גם אם הם אזוריים – יכולים לתת את המענה?

יהודית נאות: מדע זה מדע, ולא משנה השפה.

אנסטאס דמיאנוס: באשר לשאלתך הראשונה, כיצד אנחנו מתמודדים עם המשאבים הדלים שעומדים לרשותנו, אני רוצה לומר שכאשר אני ציינתי שיש לנו ועדת היגוי שיושבת במרפ"ד, לכל מפקח יש סל שעות שלו ויום הדרכה שלו.

אנסטאס דמיאנוס: על מנת לתת את מרב התועלת לאזור, אנחנו דואגים לאיגום המשאבים במרפ"ד, ואלה באים לידי ביטוי.

אנסטאס דמיאנוס: אני לא בא להתיימר ולומר שאני המרפ"ד הכל יכול, אבל גם אילו היתה ניתנת לנו התשתית שבמרפ"דים והיינו מפנים את המשאבים האלה שהופנו למרפ"דים, העבודה היתה יוצאת מהכלל.

אנסטאס דמיאנוס: במרפ"ד מג'ד אלכרום יש לי מחשב אחד, זאת בושה וחרפה, ואם בשפרעם הסתדרות המורים רוצה לערוך השתלמות במרפ"ד, עם פחות מ-15 עמדות מחשב היא לא יכולה לקיים את ההשתלמות.

יהודית נאות: אני מודה לך מאד.

יהודית נאות: מר נמר קעדאן, אני מבקשת שתיקח את רשות הדיבור רק אם יש לך מה להוסיף, כי אנסטאס דמיאנוס נתן את התמונה הכללית, ואתה בעצם מנהל מרפ"ד אזורי בבאקה אל-ע'רביה.

עופר חוגי: אני מבין שהפעילות שלכם היא רק במרפ"ד, כלומר: מקסימום המורים באים למרפ"ד ועוברים את ההכשרה.

עופר חוגי: האם המפקחים שנמצאים במרפ"ד הולכים לבתי-הספר ומיישמים זאת?

נמר קעדאן: רוב ההשתלמויות שמתקיימות במרפ"דים – ואני יכול לדבר על המרפ"דים במגזר הערבי – נערכות בשיתוף עם ועדת ההיגוי, כפי שאמר אנסטאס דמיאנוס.

יהודית נאות: אל תגיד את מה שהוא אמר.

נמר קעדאן: המפקחים והמדריכים שלהם הם כוח העזר של המרפ"ד, שמקיים את ההשתלמויות.

נמר קעדאן: המדריכים מבקרים בבתי-הספר ומלווים את המורים גם בתוך הכיתה.

נמר קעדאן: מדובר במדריכים לא רק במרפ"ד, אלא גם בבית-הספר.

עופר חוגי: כמה פעמים בשנה מגיע המדריך לבית-הספר?

נמר קעדאן: לא ספרתי, אבל הוא מגיע די מספיק.

עופר חוגי: תגיד לי בערך, האם יותר מעשר פעמים?

יהודית נאות: פעם בשבוע?

נמר קעדאן: אולי פעם בשבועיים .

יהודית נאות: יש גם עניין של נגישות ישירה למדריך, אם יש בעיה וצריך לטלפן אליו.

נמר קעדאן: אני שולח את האדם המומחה באותו נושא, והוא נמצא אתו גם במרפ"ד וגם בבית-הספר.

נמר קעדאן: זה גם הערך המוסף של המרפ"ד.

נמר קעדאן: בדבריי אני לא רוצה לומר שאני מתנגד למרכזי המורים או לקורס מסוים, אבל האקט שנעשה והפלא שנמצא, מרכזי מורים באותו מבנה עם מרפ"דים, שני מנהלים, שני סגנים, שתי מזכירויות, שני גופים שעובדים על אותו דבר - -

יהודית נאות: אתה לא יכול להעיד על זה, כי אין לך מודל כזה באזור שלך.

נמר קעדאן: אני נציג מנהלי.

יהודית נאות: אבל נתנו לך דוגמה שזה לא כך.

נמר קעדאן: במגזר הערבי יש מרכז מורים אחד, שנמצא במכללת אעבלין, כשבתמרה יש לנו מרפ"ד ובשפרעם יש מרפ"ד.

נמר קעדאן: הוא נתקע באמצע.

יהודית נאות: אבל זאת מטרת הדיון היום – למנוע מצבים כאלה.

גילה גור: אבל מרכזים אחרים נותנים שירותים, נתניה נותנת שירות לערבים.

נמר קעדאן: את לא יכולה לתת לי את השירות שאני צריך בבתי-הספר שלי.

נמר קעדאן: לשם כך יש מרפ"ד במגזר הערבי, שיכול לשרת את בתי-הספר של המגזר הערבי.

נמר קעדאן: אין לי התנגדות גם לביקור מורים מהמגזר היהודי , וגם היו אצלי ביקורי מורים מהמגזר היהודי במרפ"ד שלי.

נמר קעדאן: אין לי שום בעיה עם זה.

יהודית נאות: אנחנו הבנו מהמפקח האזורי, שיש יתרונות גדולים למרפ"דים, בעיקר במגזר שלו.

יהודית נאות: הם נותנים גישה ישירה, ויכולת לשאול שאלות.

יהודית נאות: זה לא סותר לגבי השתלמות במרכז מורים.

יהודית נאות: קיבלנו תשובה מהמפקח.

יהודית נאות: מכיוון שמר נמר קעדאן הוא מנהל מרפ"ד, הוא לא יכול להעיד על שני הדברים.

יהודית נאות: אני חושבת שאנחנו צריכים עכשיו לעשות תפנית וממנהלים במרכזי מורים ומרפ"דים, עלינו לשמוע את נציגי הסתדרות המורים.

יהודית נאות: הצרכן הוא המורה, ולכן אני מבקשת ממיכה שכטר ואחר-כך משלום נוי, לומר את נקודת המבט של המורה.

יהודית נאות: שלום נוי הוא היום נציג הסתדרות המורים וממלא מקומה של עופרה דונסקי, והוא ינסה להיות אובייקטיבי ולשכוח שהוא היה מנהל מרפ"ד.

מיכה שכטר: העמדה של הסתדרות המורים היא פשוטה: אין צורך ואין מקום לשני גופים, זה בזבוז כסף.

מיכה שכטר: אין צורך בשניהם.

יהודית נאות: ממה המורה מפיק יותר?

מיכה שכטר: מנהלי המרכזים הפדגוגיים הם עובדי מדינה, שמשרד החינוך מטיל עליהם את המשימות, מגדיר את האיכויות – הוא צריך רק להגדיר אותן – ומגדיר את המשאבים שעומדים לרשותם, ולפעמים הוא גם מגדיר את שיטות העבודה, והגוף צריך לבצע את העבודה שלו בהתאם להנחיות של משרד החינוך.

מיכה שכטר: אם הוא לא עושה את עבודתו, תשלחו את המנהל הביתה ותמנו מנהל אחר, אבל הוא צריך לעשות את העבודה, מכיוון שהוא עובד מדינה.

מיכה שכטר: מרכזי המורים זה גוף שנכנס לעבודה דרך מכרז.

יהודית נאות: אנחנו יודעים את ההבדלים.

יהודית נאות: אני הייתי מבקש לקבל מכם את נקודת המבט שלכם.

יהודית נאות: כל המערכות האלה מופעלות, כדי שהאנשים שלכם יקודמו מקצועית ויעבירו את הידע הזה לבית-הספר.

מיכה שכטר: העמדה שלנו היא שיש ליצור גוף אחד בשטח.

מיכה שכטר: הגוף שיהיה בשטח צריך להיות אותו גוף שקרוב למורה.

מיכה שכטר: ראש המועצה של שלומי ממש נגע ללבי.

מיכה שכטר: היה צריך להיות שם מרכז פדגוגי כבר לפני 20 שנה, וחבל שלא היה.

יהודית נאות: לא משנה, אבל הוא מברך את המרכז הארצי.

מיכה שכטר: הנגישות היא דבר משמעותי.

אתי גלעד: כדי להגיע למורה, המקום הפיסי לא משנה.

מיכה שכטר: מורה צריך את המקום בשעה 19:00, 20:00 או 14:00.

מיכה שכטר: הוא צריך לקחת את הדברים שהוא השתלם בהם ולהפוך אותם לחומרי הוראה.

מיכה שכטר: המנהל והצוות של המרכז הפדגוגי יכולים לבצע את המשימות באיכויות האלה בדיוק.

יהודית נאות: האם יש לכם משוב למורים?

יהודית נאות: האם יש לכם חומר שאתם יכולים להמציא לנו לגבי מה שאומרים המורים על ההשתלמות פה ועל ההשתלמות שם ועל מה שהם מקבלים מכל גוף, והאם יש "תמורה לאגרה"?

מיכה שכטר: הסטנדרטים שלנו דורשים מאתנו לקבל כל הזמן פידבק מהתהליכים שאנחנו מבצעים.

מיכה שכטר: אפשר לקבל את זה בצורה מסודרת במישורים רחבים יותר.

יהודית נאות: אני כחברת ועדת החינוך והתרבות גם קיבלתי טלפונים, ובהם נאמרו דברי הלל ושבח למרכזי מורים על רמה, ודברי הלל ושבח גם נאמרו על היכולת, הנגישות והמיידיות של מרפ"ד.

יהודית נאות: הטענות לא סותרות.

מיכה שכטר: אפשר לדרוש מהמרכזים הפדגוגיים את אותן איכויות שנדרשות ממרכז המורים.

מיכה שכטר: באזורים מסוימים יושבים באיזשהו משולש שלושה מנהלים של מרכזים פדגוגיים עם שלושה סגנים עם תשתיות ועוד מנהלים של מרכזי מורים.

יהודית נאות: האם הם לא מורים שלכם ולא קשורים להסתדרות?

מיכה שכטר: לא, הם לא מורים שלנו.

מיכה שכטר: שלושת המרכזים הפדגוגיים האלה נותנים למורים כ-3,000 מטר אזור עבודה, שממומן על-ידי רשויות מקומיות וגופים אחרים, ואין צורך בגוף נוסף.

מיכה שכטר: הטכניון בחיפה עשה עבודה מצוינת אצלנו בנושא של המתמטיקה.

מיכה שכטר: לא בחרנו במכון ויצמן בגלל נסיבות מסוימות, אבל הטכניון עשה עבודה מצוינת.

מיכה שכטר: מחר מכון ויצמן יעשה עבודה מצוינת, זה לא קשור לשום דבר אחר.

עופר חוגי: יש פרויקט שנקרא "עוז לתמורה".

עופר חוגי: השאלה היא איך הוא נכנס לנושא הזה.

עופר חוגי: אני רואה שהמדינה משקיעה כספים רבים כדי להכשיר את המורים ולקדם את התלמידים, אבל השאלה היא האם אין כפילויות בכל הנושא הזה.

רחמים מלול: אין קשר בין זה לזה.

עופר חוגי: בטח שיש, מדובר על הכשרה של המורים.

קריאה: זה לא שייך.

עופר חוגי: למה זה לא שייך?

עופר חוגי: זה פרויקט שרוצים להחיל על כל בתי-הספר.

רחמים מלול: "עוז לתמורה" זה "עוז לתמורה".

עופר חוגי: לא, זאת הכשרת מורים, ועושים שם מה שעושים במרכזי המורים.

יהודית נאות: ההקשר הוא שהכוונה היא להכשיר מורים, אבל הדיון היום עוסק בשאלה איפה ואיך להכשיר מורים ואיך לאגם משאבים במרכזים שמכשירים מורים.

עופר חוגי: בפרויקט של בתי-הספר שנקרא "עוז לתמורה" יש גם תקציב מיוחד כדי להכשיר את המורים על-ידי גוף נוסף.

יהודית נאות: אז נגיד להם לאן להעביר אותו, למרפ"דים או למרכזי המורים.

עופר חוגי: מדובר על תקצוב כפול.

שלום נוי: אני מייצג את הסתדרות המורים ואת הגברת עופרה דונסקי, המשנה למזכ"ל של הסתדרות המורים.

שלום נוי: היא ביקשה ממני לייצג אותה, כי לא התאפשר לה להגיע לישיבה.

שלום נוי: אני רוצה להפנות את תשומת לבכם לתוספת למסמך שהגיע לאחר סגירת מסמך הרקע.

שלום נוי: בשל הקושי בהשגת נתונים, עופרה העבירה את התוספת מאוחר יותר.

שלום נוי: כאן גם יש חומרים נוספים שהיא אספה, וביקשה ממני להציג אותם, אבל אני מבין שאנחנו לא נוכל להגיע לזה מפאת קוצר הזמן.

שלום נוי: אני חושב שאנחנו נעביר אותם מאוחר יותר למנהלת הוועדה.

יהודית גידלי: החומר הועבר.

שלום נוי: גם המכתב של מנהל אגף חינוך?

יהודית גידלי: ההערות שלו.

שלום נוי: ההערות שלו מופיעות בתוספת למסמך כבר.

שלום נוי: נדרשנו לדבר על שלוש שאלות שהופנו אלינו על-ידי יועץ המחקר, ואנחנו התייחסנו לתכנים ולשאלה מה טוב יותר למורה.

שלום נוי: מיכה שכטר כבר אמר את הדברים, ואני לא רוצה לחזור עליהם.

שלום נוי: לגבי הנושא של כפילות, ממשרד החינוך הגיע אלינו מסמך.

שלום נוי: אני אולי אומר במאמר מוסגר, שאני לא אובייקטיבי.

שלום נוי: אני מייצג את הסתדרות המורים, אבל עמדת הסתדרות המורים היא כעמדת המרכזים הפדגוגיים.

שלום נוי: במשך 30 שנה אני ניהלתי מרכז פדגוגי.

יהודית נאות: אם לא תאמין במרכז פדגוגי ועבדת בו 30 שנה, אתה בבעיה.

יהודית נאות: אנחנו מבינים שאתה מאמין במרכז פדגוגי.

שלום נוי: אנחנו ניסינו לדבר רק על הנושא של כפילות.

יהודית נאות: זה מונח על השולחן, מדובר על חסכון של 680,000 שקל.

שלום נוי: אני רוצה להתייחס למסמך שהוציא משרד החינוך, והוא מדבר על מתווה, כשהוא מדבר על אותה ועדת פסגה שהוצגה פה.

שלום נוי: הוא מדבר על מניעת כפילות ובזבוז.

שלום נוי: אני חושב שהוועדה הזאת תפתור את בעיית הכפילות, והיא תפתור אותה טוב.

שלום נוי: אני חושב שאת בעיית הבזבוז היא לא תפתור.

שלום נוי: בניגוד לחברת-הכנסת ג'בארה, שאמרה שהיא חושבת שצריך להשאיר את שני הגופים האלה, עמדת הסתדרות המורים היא כמובן להשאיר מרכזים פדגוגיים ולסגור מרכזי מורים, מכיוון שבמרכזי המורים העובדים הם אינם עובדי מדינה.

שלום נוי: הסתדרות המורים מעונינת בעובדים מן השורה.

שלום נוי: כל מי שעוסק במרכזים הפדגוגיים הם חברים שלנו, הם עובדים במכרזים על-פי תקנים שלנו, וזה טוב למדינה.

שלום נוי: מכאן נובע גם דבר נוסף, שהידע שנצבר על-ידי מרכזים פדגוגיים ועל-ידי הגופים של המערכת, נשאר במערכת ולא יוצא החוצה.

שלום נוי: ולכן, אותה ועדת פסגה לא תמנע את הבזבוז.

שלום נוי: היא תמנע את הכפילות במקום שיש בו שני מרכזים פדגוגיים, ויש מקומות כאלה בארץ שהקימו שני גופים נפרדים באותו מקום.

שלום נוי: מעבר לכל יש בזבוז, ואותו אנחנו מבקשים למנוע.

יהודית נאות: אני מעבירה את רשות הדיבור לרויטל פרידלר, שהיא מורה שהגיעה מהצפון.

יהודית נאות: חשוב לי לשמוע את דעתה.

יהודית נאות: אם לנורית בר-יוסף יש דברים שהיא רוצה להוסיף מעבר למה שנאמר, היא תקבל רשות דיבור אחר-כך.

רויטל פרידלר: יש לי הרבה מאד מה להגיד, והזמן קצר.

יהודית נאות: האם את קשורה לאיזשהו מרכז?

יהודית נאות: האם את מלמדת באיזשהו מרכז, או שאת מורה משתלמת?

רויטל פרידלר: אני מורה משתלמת, והייתי שמחה אם היית ממקדת שאלה ספציפית, כדי שאני לא אתפזר, כי עלו פה דברים רבים.

יהודית נאות: האם עברת השתלמות בשני הגופים?

רויטל פרידלר: עשיתי השתלמות בשני הגופים, ואני רוצה לומר דברים שעלו פה כבר על-ידי כל מיני דוברים.

יהודית נאות: באיזה תחום את מלמדת?

רויטל פרידלר: אני גם מחנכת כיתה וגם מלמדת מתמטיקה.

רויטל פרידלר: המורים מוצפים בידע, והם מוצפים בהשתלמויות במסגרות רבות, כפי שכבר הוזכר פה על-ידי דוברים קודמים.

רויטל פרידלר: אני רואה שני תהליכים עיקריים שמתרחשים: אחד – מורה טועם הרבה מאד דברים, ומרוב עצים לא רואה את היער; השני – הוא מקבל פחד נוראי מכל ההיצע, והוא נבהל ולא "לוקח" דבר.

רויטל פרידלר: זה מישור אחד.

רויטל פרידלר: למישור השני אפשר להכניס את דבריו של דוקטור דן שרון.

רויטל פרידלר: בפעם הראשונה הרגשתי במרכזי המורים שינוי תפיסה.

רויטל פרידלר: אתה לא בא עוד להשתלמות ומעשיר את הידע שלך כמורה, ועושה עם זה מה שאתה עושה בהתאם לאישיות שלך ולרקע הקודם שלך, אלא יש לך TRAINING.

רויטל פרידלר: זה דבר שלי היה חדש ומאד מאד נחוץ וקריטי, וקיבלתי אותו בהשתלמות במרכז מורים.

רויטל פרידלר: מדובר על ראייה מערכתית ורחוקת טווח, לא בהשתלמות.

רויטל פרידלר: אני רוצה לציין עוד הערה אחת שעלתה פה לגבי הסגל.

רויטל פרידלר: לא יכול להיות שיסת

רויטל פרידלר: כלו על המורה כאדם פרטי, הוא עובד בצוות.

נורית בר-יוסף: אני אתייחס לנושא משני כיוונים.

נורית בר-יוסף: בתפקיד המרכזי שלי במחוז אני עוסקת בקידום החינוך המדעי טכנולוגי, דבר שהיווה מנוף מאד חזק, במיוחד לשינוי הגדול שעברנו בשנים האחרונות, והיה צריך לעסוק בו באופן חזק מאד לקראת מקצוע משולב.

נורית בר-יוסף: זאת קונספציה מאד מורכבת וחדשה, לדעתי, גם בקנה מידה בינלאומי מבחינת העניין.

נורית בר-יוסף: כאן התפתחו מרכזי המורים.

יהודית נאות: האם באזור שלך בכפר-סבא יש מרכז מורים?

נורית בר-יוסף: יש גם מרכז אזורי וגם מרפ"ד.

נורית בר-יוסף: אני התמניתי על-ידי מנהלת מחוז מרכז לרכז פרויקט חדש, שהוא הפיילוט שלנו באזור כפר-סבא.

נורית בר-יוסף: התכנסנו מחודש אוגוסט בוועדה משולבת, שכוללת את מנהלת מרכז המורים האזורי, מנהל המרפ"ד בכפר-סבא, הפיקוח האזורי הכולל בשכבות הגיל היסודי והעל-יסודי על מנת לבחון ולמפות את כל התכניות הקיימות.

יהודית נאות: הדברים האלה הוצגו.

יהודית נאות: מה עמדתך?

נורית בר-יוסף: מבחינה זו, עמדתי היא שהחלק החזק מאד הוא השיתוף והראייה הכוללת, שכן נמנע בזבוז.

נורית בר-יוסף: נכון להיום מסתמנת ראייה שלנו למה שנקרא "מן הפרקטיקה אל המדיניות", וכשאנחנו מסתכלים על מודלים שהם חופפים בשטח ומודלים שאנחנו חושבים שצריך לפתח אותם, אני חושבת שהראייה שלנו בהנחיה הכוללת היא שלקראת שנת הלימודים הבאה אנחנו נסתכל על הדברים באופן כזה, שגם נמנע בזבוז וגם נשתדל למנוע כפילות.

נורית בר-יוסף: יכול להיות שמהלך מניעת כפילות ייקח קצת יותר זמן, אבל בסך הכל צריך למנוע את הכפילות לגבי אותה אוכלוסייה של מורים.

נורית בר-יוסף: במהלך הזה יש קשיים, כי כמו שאמרנו בהתחלה, יש מתח בין הגופים, אבל אני חושבת שעם הזמן כל אחד לומד את השני, וזה שלב מאד חשוב, כי התוצר צריך להיות תוצר שממזג בתוכו את היתרונות, על מנת ליצור דבר משותף.

יהודית נאות: האם אפשר לבטל אחד ולהוציאו מן העולם ולהשאיר את השני?

נורית בר-יוסף: לא לבטל מהעולם.

יהודית נאות: כי זה מה שהבנתי מדבריך.

יפה זאבי: אני מנהלת את מרכז המורים בדימונה, מרכז אזורי.

יהודית נאות: אני מבינה שלכם יש גם מרכז ובתוכו המרפ"דים.

יפה זאבי: באזור שלי, שמונה כ-10 יישובים, יש מרכז אזורי אחד וארבעה מרפ"דים.

יהודית נאות: והאם המרכז האזורי עובד בשיתוף פעולה ומנחה?

יפה זאבי: אני קודם כל רוצה להתייחס במשפט אחד למה שאמר מיכה שכטר.

יפה זאבי: אני חייבת לומר לך שאני באה מאזור שנמצאים בו יישובים, כמו: ירוחם, מצפה רמון, ספיר, עין גדי, עין תמר, ערערה, ובכל אחד מהיישובים הללו – ולא הזכרתי את דימונה ואת אילת – יש שלושה בתי-ספר, שלושה מנהלים, ובדרך כלל בית-ספר על-יסודי אחד.

יהודית נאות: האם את מבינה שכרגע דבריך לא רלוונטיים?

יהודית נאות: דברייך ימלאו את דפי הפרוטוקול.

יהודית נאות: אנחנו כבר יודעים שיש ערבובים, כבר למדנו את זה.

יהודית נאות: מה עמדתך ביחס לסוגייה שעל הפרק?

יפה זאבי: אני אומרת שעמדתי ביחס לסוגייה של הנגישות היא שיש רק שלושה בתי-ספר ביישוב, ולפעמים יש שני מורים למדעים ושני מורים למתמטיקה, והם צריכים להתחבט בבעיות שלהם כשני מורים.

יפה זאבי: אין להם קבוצת תמיכה, אין להם תמיכה הדדית של חברים ואין להם הפריה הדדית.

יפה זאבי: מרפ"ד או משהו נקודתי לא מספיק.

מיכה שכטר: זה לא סותר את העובדה שמרפ"ד יכול למלא את הפונקציות הללו.

רחמים מלול: לפי הטבלה שלפנינו, יש 14 מרכזי מורים, והתקצוב שלהם הוא 46,000,000 שקלים.

יהודית נאות: פלוס 16,000,000 שקל.

רחמים מלול: לעומת זה ישנם 61 מרפ"דים, מרכזים אזוריים, והתקצוב שלהם, כולל הצטיידות ושיפוצים הוא 16,000,000 שקל.

רחמים מלול: איך אפשר להסביר את ההבדל הזה?

גילה גור: יש משרות כוח אדם במרפ"דים.

גילי שילד: זה לא כולל משכורות.

רחמים מלול: בנייר כתוב שזה כולל.

שלום נוי: אנחנו העברנו חלק מהמספרים.

שלום נוי: מר יאיר בר-קול היה מנהל האגף, והוא העביר את המספרים.

רחמים מלול: האם הנתונים הללו נכונים?

שלום נוי: הם כוללים משכורות.

עופר חוגי: אני רוצה לקבל דף תקציב של מרכז פדגוגי אחד, כדי לדעת על מה מוציאים כסף.

עופר חוגי: מרכז מורים אחד מקבל כמעט 5,000,000 שקל.

יהודית נאות: חבר-הכנסת רחמים מלול שאל שאלה.

יהודית נאות: יענה לו סגן ראש המינהל בנושא הזה.

יהודה פינסקי: ההשוואה בין מה שכתוב בספר התקציב היא לא השוואה נכונה, כי המסגרות הן כל-כך שונות.

יהודה פינסקי: מרכזי מורים פועלים בתוך המסגרת של ה-46,000,000 שקל במכרזים, כדי להשיג גוף שעושה את הכל.

יהודה פינסקי: מה שמופיע בספר התקציב זה תקציב של המנהל וסגנו.

מוחמד כנעאן: אם יש סגנים.

מוחמד כנעאן: יש מרפ"דים שלפי הקריטריונים שקבעתם צריכים להיות בהם סגנים, אבל אין בהם סגנים.

יהודית נאות: אתם מסיטים את הוויכוח.

רחמים מלול: האם קיבלת תשובה לשאלה שלי?

רחמים מלול: אני עוד לא.

יהודה פינסקי: כדי לבנות את המערכת התקציבית הכוללת של המרפ"דים, צריך לקחת את ההשקעה במבנה, בתשתיות ובארגון המנהלי-ארגוני של רשויות מקומיות, וצריך לקחת גם את ההשקעה של המשרד בשעות הוראה במרפ"דים.

עופר חוגי: ההשקעה קיימת.

עופר חוגי: אם תיקח את המרכז הזה ותציב אותו במרכז הפדגוגי, תחסכו כספים.

עופר חוגי: המדינה השקיעה במרכז פדגוגי, וכבר 50 שנה הוא קיים.

עופר חוגי: הוא מושקע גם על-ידי הרשות, והמבנה כבר קיים.

אבי לוי: זאת לא בעיה של מבנה, אין בו מעבדות.

איציק בר-ששת: זאת מכולת וזה סופרמרקט.

רחמים מלול: לכן אנחנו רוצים תשובה.

איציק בר-ששת: אני לא נציג משרד החינוך, אבל אני מתפלא שלא נתנו את התשובות האלה.

איציק בר-ששת: זה מכולת וזה סופרמרקט, אלה פעילויות מסוגים שונים.

יהודית נאות: בדיוק, אלה דברים שונים.

יהודית נאות: אם הייתם נוכחים בישיבה מתחילתה, הייתם לומדים את הדברים.

עופר חוגי: השאלה היא האם הרשות לא משתתפת בפעילות של מרכזי המורים.

יהודית נאות: ראוי לבוא בתחילתה של ישיבה וללמוד את הדברים מההתחלה.

רחמים מלול: הוא מתכוון לכך שמרכזי המורים זה הסופרמרקט והמרפ"דים הם המכולת.

יהודית נאות: למדנו מהבוקר שהפעילויות הן לא זהות.

עופר חוגי: צריך לפתח את המכולת לסופרמרקט.

עופר חוגי: זה קל יותר מאשר לפתוח סופרמרקט חדש.

רחמים מלול: האם אפשר לראות איך בנוי תקציב של מרכז מורים?

גילי שילד: התייעלות היא דבר חשוב, אבל צריך להיזהר לא לשפוך את התינוק עם המים.

גילי שילד: יש תכנים.

גילי שילד: יש תכנים שלא צריכים להילמד.

גילי שילד: כולם רבים על זמנו של המורה.

יהודית נאות: מי אחראי למנוע את זה?

יהודית נאות: זאת השאלה שעוד לא קיבלתי עליה תשובה.

יהודית נאות: אני חברת-כנסת שלא עוסקת בנושא, על מי האחריות לדעתך למנוע את מה שציינת?

גילי שילד: לדעתי, האחריות צריכה להיות על משרד החינוך, ואני חושבת שזה צריך להיות חלק מההתייעלות.

גילי שילד: הסתדרות המורים מעבירה השתלמות במחשבים.

גילי שילד: רשת אורט מעבירה השתלמות במחשבים.

גילי שילד: מרכז השתלמויות מעביר השתלמויות במחשבים.

גילי שילד: אני חושבת שכל הנושא כן צריך להיות חלק מהתכנון ומהארגון.

גילי שילד: אני חושבת שמרכזי המורים הכניסו קונספציה חדשה.

גילי שילד: לא כל נושא צריך להילמד בקונספט הזה.

גילי שילד: צריך לעסוק יותר בהבחנה.

גילי שילד: אני רוצה להשיב לחבר-הכנסת.

גילי שילד: מרכז מורים זה לא משהו שאתה לוקח ושם במקום אחר.

גילי שילד: לא מדובר בקירות.

גילי שילד: את פרופסור בת-שבע אלון ואנשים ברמתה צריך להביא בדרך מסוימת.

עופר חוגי: אני לא דיברתי על זה.

עופר חוגי: אמרתי שאם ניקח עיר כמו בית-שמש, ראש העיר שלה מוכן להשקיע ולתת מבנה וגם לעזור למרכז מורים כחלק מהפעילות של כל העיר.

עופר חוגי: הוא לא צריך לממן גם מרפ"ד.

עופר חוגי: יש בעיר מגזר חרדי וכו', ובמקום ליישם את ארבעת או חמשת הגופים האלה, צריך לאחד אותם לגוף אחד ולאגם את המשאבים באותה רשות.

עופר חוגי: אני רואה שיד שמאל היא נגד יד ימין.

יהודית נאות: אנחנו מדברים על משהו שהוא מעבר לתחום של רשות אחת.

יהודית נאות: אנחנו מדברים על אזורים.

עופר חוגי: אין ראייה מערכתית.

יהודית נאות: אני רוצה לסכם.

יהודית נאות: כל מי שלא הצלחנו לשמוע את דעתו, יכול להעביר אותה ליושב-ראש ועדת החינוך והתרבות.

יהודית נאות: זה לא הדיון האחרון בנושא.

יהודית נאות: אני רוצה לומר לכם כמה דברים, שהם גם על דעת חבר-הכנסת זבולון אורלב.

יהודית נאות: אין ספק ששמחנו לשמוע שגם למשרד החינוך היתה אותה תחושה, שיש מקום לבדיקת הנושא.

יהודית נאות: המסקנה האישית שלי היא שמרפ"דים ומרכזים פדגוגים הם לא בדיוק אותו דבר, ויש מקום למרכזי מורים ולמרפ"דים, כפי שפתח ואמר יושב-ראש הישיבה בהתחלה.

יהודית נאות: יש לכל אחד פונקציה אחרת, אבל אין סיבה שתהיה גלישה בפונקציות שונות.

יהודית נאות: בעוד שלמרפ"ד יש נגישות, והמורה מעדיף נגישות מיידית בסוגיות מסוימות, הוא מועשר במרכז מורים בדברים אחרים, זאת אומרת:

יהודית נאות: אני רואה בפונקציות האלה פונקציות שונות ומשלימות, לא תמיד חופפות.

יהודית נאות: הבעיה היא החפיפה, וכפי שנאמר, אני מטילה על משרד החינוך למנוע את החפיפה, משום שנציגיו באו לכאן לפני שבוע ואמרו: יש קיצוץ תקציבי במשרדנו.

יהודית נאות: אנחנו קטליזטור למה שמנהלת האגף החדשה עושה ממילא.

יהודית נאות: לי נראה שמה שלקחתם על עצמכם הוא קצת לארג' מדי.

יהודית נאות: לקראת שנת הלימודים הבאה אין סיבה לכפילויות, ולכן לדעתי המסקנות של בדיקות השטח והמסקנה מהדיון היום היא, שיכול להיות שהפתרון הוא קצת אחר.

יהודית נאות: משום שלא נכנסנו לנושא המכללות, יש מקומות שהמכללה יכולה להיות המרכז האזורי ויש מקום שאין בהם מכללה, ולכן היא לא יכולה לשמש בתפקיד זה.

יהודית נאות: יש מקומות שבהם יש לנו כבר תשתית אדירה ונהדרת של מרכזי מורים.

יהודית נאות: אנחנו לא נחריב את זה, משום שהם מעולים.

יהודית נאות: אני שומעת ממורים הדים יוצאים מן הכלל לגבי הרמה - הם מרגישים באקדמיה - וזה חלק חשוב שתורם לביטחון העצמי של המורה.

יהודית נאות: לכן אני אומרת שאין ספק שאנחנו מחזירים את הכדור למשרד החינוך.

יהודית נאות: אני שמחה שיש מנהלת חדשה.

יהודית נאות: היא לא שחוקה, והיא בלי קונספטים.

יהודית נאות: אני מברכת אותך.

יהודית נאות: אני סבורה שתוך שלושה חודשים – וזאת גם דעתו של חבר-הכנסת אורלב – אתם צריכים להראות לנו את הממצאים שהגעתם אליהם.

יהודית נאות: אני מציעה שתבקשו מהסתדרות המורים את המשוב שלהם, שמתייחס להבדל בין מרפ"ד למרכז מורים.

יהודית נאות: אני גם חושבת שמשרד החינוך צריך להתייחס לשאלה התקציבית, שהעלה חבר-הכנסת רחמים מלול.

יהודית נאות: זה יהיה יפה מאד לשלוח מורה כל שבועיים לאוניברסיטה, אבל אנחנו לא יכולים להרשות זאת.

יהודית נאות: השאלה התקציבית היא מאד רלוונטית.

יהודית נאות: אני מאד מודה לכם.

רחמים מלול: רצוי שנקבל הצעת תקציב מסודרת ממרכז מורים מסוים.

זבולון אורלב: ההצעה שתוגש צריכה גם לכלול את ההיבט התקציבי.

יהודית נאות: השאלה היא האם תמצאי את הנוסחה הנכונה לשלב את הדברים, כמובן בלי לפטר מורים ותוך יישום היתרונות של כל גוף.

חנה ויסוקר: אני יכולה להשיב לך בברכה על הישיבה הזאת, ולומר שהדברים שעלו פה במלוא כוונותיהם הטובות נלקחים בחשבון.

חנה ויסוקר: אני מתעלמת מכוונות שאינן טובות, אם קיימות כאלה.

חנה ויסוקר: לכן אני מעודדת את כל הגורמים ביחד.

חנה ויסוקר: אני יזמתי כבר מהלך מהיר גם להשתתפות האחראים על מרכזי המורים בביקור משותף, דבר שהוא חדש.

זבולון אורלב: דברי הסיכום של חברת-הכנסת נאות יירשמו כהחלטות הוועדה.

זבולון אורלב: אני שמח שעצם הדיון העלה את הנושא והביא אותנו לידי כך שנצטרך לגבש גם פתרונות חינוכיים, לא רק תקציביים, כדי להסדיר את הנושא הזה.

זבולון אורלב: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.