ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 318, 2001-07-24 14:00

זבולון אורלב: חבר הכנסת יהלום העלה הצעה רגילה לסדר היום במליאה שעניינה הקמת אולפנת בני עקיבא בישוב אלעד.

זבולון אורלב: לאחר הדיון החליטה המליאה להעביר את הנושא לדיון בוועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: הקדמתי את הדיון בהצעה לסדר מפני שעניינה של ההצעה היא הקמת אולפנה לקראת פתיחת שנת הלימודים כי בדרך כלל הצעות לסדר מחכות חודשים עד שדנים בהן.

זבולון אורלב: כאמור, הקדמנו את הדיון בנושא מאחר שהיה לנו עניין לקראת פתיחת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: הזמנו את ראש המועצה המקומית ובאנו אתו בדברים.

שאול יהלום: כאשר באים למקום צומח כמו אלעד שהשנה יש בו נדמה לי כיתות ד', זאת אומרת שתוך שנתיים אנחנו צריכים כבר להגיע לכיתות ז' ואני מניח שיש בנות בודדות שכבר לא מוצאות את הפתרון.

שאול יהלום: מצד שני יש לנו את האולפנה לאומנויות ותקשורת של מרכז ישיבות בני עקיבא שהיא עצמה בארבע השנים האחרונות מחפשת מקום של קבע והשאלה מה יכול להיות יותר נכון והולם וצודק כאשר גם הציבור עצמו בא אלינו בבקשה שהאולפנה תתמקם באלעד כי זה הדבר הטוב ביותר.

שאול יהלום: בנוסף לכך היו הסכמות.

שאול יהלום: זאת אומרת, אנשי הציבור באלעד ואנשי החינוך הדתי הסכימו עם ראש המועצה שאכן תהיה האולפנה.

שאול יהלום: העלה ראש המועצה בעיה אחת ואמר שבגלל שהישוב עדיין בהתגבשותו ועדיין לא נוצרו לנוער שבו מסגרות הולמות, יש להם בעיה כאשר תבוא פנימייה של בנות שתהיה 24 שעות ביממה באלעד.

שאול יהלום: למרות שאנחנו מכירים פנימיות של בני עקיבא ואין בעיה אלא להפך, הבנות מקרינות צניעות והתנהגות שרק יכולה לשמש מופת לישוב, אף על פי כן קיבלנו את התנאי הזה וסיכמנו שעד שלא תהיה תשובה חיובית, הרי שהפנימייה תהיה במקום אחר והבנות יוסעו.

שאול יהלום: יצאנו לביתנו שמחים וטובי לב מאחר שהעסק הולך ומסתדר, אבל הנה לפתע פתאום אנחנו מוזעקים על-ידי אנשינו באלעד שבאים וטוענים טענה גדולה ומרה, שיש קודם כל הסתה נוראה כלפי האולפנה והם מראים לנו כרוזים שחלקם נמצאים כאן והכרוזים אומרים שאלעד בסכנה, שמדובר בבנות שלומדות אומנות ולומדות תקשורת יקלקלו ויורידו את הרמה ואני לא רוצה לחזור על המלים כי אינני חושב שאף בת בישראל ואף בת בכלל ראויה לכל מה שהיה כתוב בכרוזים האלה, קל וחומר לא בנות האולפנה שכפי שהסברתי כולן מקבלות את החינוך הכי צנוע שיכול להיות.

שאול יהלום: בעקבות אותם כרוזים ואותה הסתה המועצה לא התכנסה כפי שהבטיח ראש המועצה שניתנה אצלנו כדי להקצות את השטח עבור האולפנה.

שאול יהלום: מכאן אנחנו העלינו את הנושא בכנסת, פנינו לשרת החינוך ואמרנו לה את דעתנו שאין דבר כזה ואי-אפשר בישוב שיש בו כשליש או אפילו שלושים אחוז או אפילו פחות, עשרים אחוז או עשרה אחוז ציבור ציוני דתי, שלא לתת לציבור הזה את מוסדות החינוך ההולמים את השקפת עולמו ולא יכול להיות שמערכת חינוך תפעל בצורה אדישה למגמה כזאת של הסתה כנגד הישוב.

שאול יהלום: ואכן בעקבות אותו דיון אנחנו מקיימים את הדיון כאן בוועדת החינוך והתרבות.

שאול יהלום: כפי שאני מבין מטרת הדיון, מטרתו היא לסכם את הדיון ולחזור לסיכום החיובי.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שלא נתקלתי בתופעה כפי שהיא מתרחשת עתה.

זבולון אורלב: לא נתקלתי בדבר כזה שמסיבות שאני לא רוצה כרגע להגדיר אותן לא קם מוסד חינוכי בישוב - ואני בכוונה אומר מוסד חינוכי בישוב – שלדעת המיפוי ולדעת כל הגורמים הוא צריך לקום ואין ספק שבסופו של דבר הוא יקום.

זבולון אורלב: זה שנקלעים לנסיבות כאלה שמוסד חינוכי לא קם, עבורי זה תמרור אדום.

זבולון אורלב: זאת לא רק הבעיה של אולפנת בני עקיבא באלעד אלא מחר זה יכול להיות הקמת מוסד של רשת המעיין בכפר שמריהו.

זבולון אורלב: כלומר, אם זו שיטה שרשות מקומית לא מקימה מוסד בגלל נימוקים שהם לא ענייניים לעצם הקמת המוסד, עד אנה אנחנו באים?

זבולון אורלב: אנחנו כמיעוט בוודאי צריכים להתנגד לכך בכל התוקף כיוון שברוב הרשויות המקומיות בארץ לאחרים יש רוב ולי יש חשש שאחרים יעתיקו את דפוס ההתנהגות מאלעד ויאמרו שאם אלעד מסוגלת מסיבות אידיאולוגיות, מסיבות דתיות, להכשיל הקמת אולפנה ציונית באלעד, אז מדוע לנו בעומר אסור להכשיל הקמת מוסד מוכר שאינו רשמי חרדי?

זבולון אורלב: מחר בשוהם יכשילו הקמת בית ספר על יסודי דתי ועד אנה אנחנו באים?

זבולון אורלב: לי לא זכור שהיה כדבר הזה בישראל.

זבולון אורלב: אני יודע שהציבור הדתי לאומי והציבור החרדי תמיד דאגו אחד לשני להגדיל תורה ולהאדירה.

זבולון אורלב: אמרנו שאלה ואלה דברי אלוהים חיים וכל אחד ילמד בשיטתו וישמע לרבותיו, וכידוע לכם אני גם שירתתי לא רק במשרד החינוך אלא גם במשרד הדתות ובאמת ראינו לעצמנו חובה גדולה לעזור איש לרעהו כדי להגדיל תורה ולהאדירה.

זבולון אורלב: לצערי הוויכוח באשר להקמת האולפנה ירד לרמה שקשה לנו להשלים איתה.

זבולון אורלב: אני מאמין שלמועצה המקומית ודאי אין יד ורגל בדבר הזה, אבל תראו לאן הגענו כאשר מופצים כנגד האולפנה פשקווילים שהם באמת מקוממים כאשר הם מטילים בוץ ורפש בבנות אולפנה זכות וטהורות ואנחנו כציבור דתי לאומי רואים בבנות האולפנה, כמו ביתר האולפנות, בנות מצוינות, מקפידות קלה כבחמורה, צנועות, שומרות תורה ומצוות.

זבולון אורלב: מפיצים פשקווילים כשממש מנסים לטמא את הבנות ולכער אותן.

זבולון אורלב: קשה לי להאמין שאנשים שומרי תורה ומצוות מפיצים כאלה דברים שאלה דברים מאוד מאוד קשים.

זבולון אורלב: אני חושב שהפשקווילים האלה ראויים לכל גינוי.

זבולון אורלב: אפשר שיהיו ויכוחים וויכוחים יכולים להיות, והיו לנו שיחות עם ראש המועצה המקומית והוויכוחים והדיונים בינינו היו בהחלט דיונים ענייניים, תרבותיים לגופו של נושא, וחבל שהוויכוחים האלה הורידו אנשים לתחתיות שאול שנאלצו להפיץ כאלה פשקווילים.

זבולון אורלב: הייתי שותף עם שאול יהלום לשתי שיחות כאשר פעם אחת זכינו להתארח בלשכתו של ראש המועצה המקומית ופעם אחת ארחנו את ראש המועצה המקומית בלשכתי בכנסת.

זבולון אורלב: בהזדמנות זו אני רוצה להודות למשרד החינוך כי כדי שהאולפנה תקום היינו זקוקים לפתרונות מבניים ואני יכול להודות לראש מינהל פיתוח מערכת החינוך שמחה שניאור כאשר במעמד ראש העיר התקשרנו אליו וניהלנו אתו שיחת ועידה והבהרנו לו והוא מאוד מאוד יצא מגדרו כדי לעזור לנו והוא התחיל בשישה כשסיימנו בשמונה מבנים כדי שנוכל לפתוח את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: לאחר מכן בשיחה גם ביקשתי ממנו, לאור הרצון הטוב שמגלה המועצה המקומית, לבוא לקראתה גם בדברים אחרים שעומדים על סדר היום בין המועצה למשרד החינוך וזאת כדי שתתחזק שם ההבנה, האחווה והרעות בין כל הגורמים, כאשר הם יעזרו לנו ואנחנו נעזור להם ויפרח החינוך גם שלהם וגם החינוך שלנו.

זבולון אורלב: לצערי קיבלנו את הידיעה המרה שבעקבות התערבות, שאולי ראש המועצה ירצה לפרט אותה, המועצה המקומית לא קיבלה את ההחלטה שהבנו והובטח לנו וציפינו שתתקבל כדי שהאולפנה תקום כבר בתשס"ב.

זבולון אורלב: לכן קשה לנו מאוד לעבור לסדר היום באירוע כזה, כשאני מדגיש שהנושא מהווה החלטה תקדימית מאוד מאוד בעייתית עבורנו.

זבולון אורלב: על כך אנחנו מנסים היום לדון כדי לראות מה ניתן לעשות כי אנחנו עומדים ברצוננו הנחוש כדי שהאולפנה הזאת תמצא את משכנה הקבוע באלעד ותוכל לפתוח את שנת הלימודים תשס"ב באלעד.

שי כנעני: השאלה השנייה שעולה היא מי יישא בעלויות של הוצאות הנסיעה של הבנות שגרות במקום אחד ולומדות במקום אחר.

שמואל בורקש: בכל זאת אני אומר משפט כי אני לא יכול שלא להמשיך לרגע בעניין הזה.

שמואל בורקש: אנחנו מדברים על אולפנה עם רוח מאוד מיוחדת.

שמואל בורקש: שנים שואלים אותנו מדוע אין בחינוך העל-יסודי מוסד תורני איכותי שמאפשר גם איזשהו ביטוי ייחודי לבנות שרוצות גם ביטוי של נגינה ומוזיקה.

שמואל בורקש: אני תושב בני-ברק ואני מצוי היטב בחינוך החרדי ואני יודע כמה בנות טובות ומצוינות בבני-ברק משקיעות זמן בלימוד נגינה ואין בזה שום דבר פסול.

שמואל בורקש: אומרים לנו שיש בית ספר ארצי בירושלים ליד אצטדיון מלחה והוא נקרא בית-ספר מדעי אומנותי ומנהל החינוך הדתי לשעבר ואנוכי היינו שם כי רצינו ללמוד את המודל שם כדי שנבוא עם המודל הזה מחר ונאמר במשרד החינוך שזה מה שאנחנו מבקשים גם לחינוך הדתי.

שמואל בורקש: אנחנו ראינו מוסד שאני לא מכיר מוסד פאר נוסף דומה לו ברחבי מדינת ישראל והוא מוסד ארצי.

שמואל בורקש: נכון שיש לו את הפטרונים שמלווים אותו, אבל זה מוסד שמפוקח על ידי משרד החינוך והתרבות.

שמואל בורקש: אנחנו שצריכים להקים אולפנה לאומנויות תורנית ואיכותית צריכים להתחנן שבית בלומה ייתן לנו פיסת קרקע כדי שנוכל לשים שם קרוואנים וארבע, חמש ושש שנים אנחנו לא יכולים להגדיל את מספר הבנות.

שמואל בורקש: אם היינו רוצים, ידידי שי כנעני, אתה יודע את זה ממקרה הישיבה התיכונית במצפה רמון שיכולה הייתה לקבל 250-200 תלמידים כל שנה אילו רק היה מקום.

שמואל בורקש: אם כן, שמים לנו שלושה-ארבעה קרוואנים, לבנות אי-אפשר ואז אומרים לי שיש תשעים בנות כשאנחנו מדברים על מוסד ארצי.

שמואל בורקש: האולפנה הזו יכלה להיות אולפנה משגשגת ואיכותית, היא יכלה להיות מוסד מוביל במדינת ישראל ואני לא מגזים.

שמואל בורקש: אני מכיר את כל החינוך העל-יסודי הדתי, מכיר את כל מוסדותיו, אחראי עליהם, ואני אחראי לכל מילה שאני אומר.

שמואל בורקש: כשאתה מצוי בארבע

שמואל בורקש: ה-חמישה קרוואנים עלובים ובנות צריכות לגור בתנאים שהן גרות וללמוד בתנאים שהן לומדות, צריך להעניק צל"ש להורה שמוכן היום לשלוח בת שלו ללמוד ולהיות בפנימייה כדוגמת המוסד הזה, כשאני עומד מצד שני ורואה איך בת אחרת במדינת ישראל יושבת במוסד פנימייתי לאומנות פה בירושלים.

שמואל בורקש: הרגשתי כבדה משום שמיום שעמדתי על דעתי בחינוך הממלכתי דתי אני עוד לא זוכר מקרה אחד ברחבי הארץ הזו שמישהו אמר לחינוך הממלכתי-דתי שמוסד ישיבתי שלכם או אולפני שלכם לא רצוי.

שמואל בורקש: לא נתקלתי בזה.

שמואל בורקש: אם הזכרתי קודם את מצפה רמון, ישוב לא דתי במהותו, אבל כאשר באנו ואמרנו שאנחנו הולכים להקים ישיבה תיכונית במצפה רמון, ראש המועצה הוא לא אדם דתי פתח בפנינו את כל הדלתות האפשריות.

שמואל בורקש: דימונה, שדרות, היום במצפה רמון יש אפילו ישיבת הסדר כאשר השתנו כל חיי הרוח של הישוב הזה שלא הייתה בו מילה אחת של תורה.

שמואל בורקש: בדרך כלל כשאנחנו מבקשים לפתוח בישוב כלשהו אולפנה, אנחנו צריכים להתלבט בהתמודדות הזו כי רוצים אותנו ואנחנו לא יכולים לתת מענה לכל מי שרוצה אותנו.

שמואל בורקש: יותר מזה, מילא לא רוצים אותנו, אבל על מה לא רוצים?

שמואל בורקש: אני פשוט רוצה לדעת האם יש מישהו שיכול להעז להוציא על דל שפתיו – ואני מתייחס לאנשי הציבור, אלה שאחראים על המערכות – ולומר משהו כנגד בת ישראל המתחנכת באולפנה של החינוך הממלכתי-דתי.

שמואל בורקש: אלעד אמורה להיות לפי הבנתי עיר ואם בישראל, ואני רוצה לקחת עיר לא רחוקה משם, העיר מודיעין, שכאשר התחילו בתוכנית המיפוי של העיר מודיעין ודובר על אופיו ומבנהו של החינוך העל יסודי קיבלנו מאגף המיפוי בתכנון אב – עוד לא היה שום דבר במודיעין – הסכמה על שלושה בתי ספר על-יסודיים במקום.

שמואל בורקש: היה שם יושב-ראש ועדה קרואה שהוא היום יושב-ראש המועצה המקומית, מר שכטר.

שמואל בורקש: הוא לא יהודי ציוני דתי והוא גם לא יהודי חרדי כידוע לכם אלא הוא אדם לא דתי.

שמואל בורקש: באנו ואמרנו לו שבעיר העתיד של ישראל החינוך הממלכתי-דתי פותח בשלב ראשון שני מוסדות, מוסד אחד יהיה ישיבה ומוסד אחד יהיה אולפנה.

שמואל בורקש: אני מזמין את ראשי המועצה המקומית באלעד כי מודיעין לא כל כך רחוקה, מרכז ישיבות בני עקיבא מלווה היום את המוסדות הללו, והם יראו את הישיבה ואת האולפנה בעיר מודיעין.

שמואל בורקש: כשהרב גוטמן סיפר לי שהוא והמרכז באו בדברים עם המועצה באלעד, ישוב שמבחינתי הוא הדוגמה לתהליך העתידי של החברה בישראל כאשר בישוב אחד מתנקזים לגור יחד מתוך אחווה ורעות לטעמי אוכלוסייה חרדית מצד אחד, אוכלוסייה ציונית דתית מצד שני, שהמכנה המשותף המחבר הוא ברור, ואז מה יותר מזה?

שמואל בורקש: אמר לי הרב גוטמן שהם פנו לרשות המקומית וקיבלו את ברכתו של ראש המועצה לבוא ולהקים את האולפנה שם.

שמואל בורקש: בשם ראש המינהל ובשמנו נתנו את ברכת הדרך ואמרנו אדרבה ואדרבה.

שמואל בורקש: היו דיונים על מקומות אחרים ואני תמכתי מאוד בעמדה – וכך אמרתי לרב גוטמן בכל השיחות – ואמרתי שאני רואה העדפה בעובדה שבישוב חדש צומח ומתפתח תקום אולפנה של מרכז ישיבות בני עקיבא עם הרוח המיוחדת הזו של האומנויות.

שמואל בורקש: עד כדי כך הדברים שכאשר התברר שיש דילמה לגבי ההפרדה בשלב הראשוני בין הפנימייה לבין בית הספר, והבנות תצטרכנה לנסוע כל יום, והרי אל נשכח שלבנות יש גם הורים ואל נשכח שהמצב היום ברחבי מדינת ישראל מבחינת הביטחון זה לא הדבר הכי בטוח כפי שכולנו יודעים, אז הורה שואל את עצמו למה לי כל זה כאשר המצב הוא כזה שהבת תלון במקום אחד, תלמד במקום שני ותיסע יום יום ממקום למקום .

שמואל בורקש: אף על פי כן אמרנו, משום האידיאל שבדבר, משום הרצוי שבדבר, נתחיל כפי שנתחיל והאולפנה תיפתח רק כמסגרת לימודית כדי להרגיע את הלכי הרוח שהבנו, כפי שצוין כאן, שיש אתם איזושהי בעיה והדברים לאט לאט יסתדרו כאשר הם יראו את האווירה, יראו מה זה כבודה בת מלך פנימה של בת אולפנה אצלנו ואז לא יוכל שום אדם, לא בישוב אלעד ולא מחוצה לו, לערער ולחשוב שמשהו כאן

שמואל בורקש: איננו בסדר ואז אפשר יהיה לקבל את הקרקע המובטחת לבנייה שהיא כמובן לא בתוך לבו של הישוב אבל יבנו שם אולפנה שתהיה לתפארת המקום ולתפארת כולנו.

שמואל בורקש: אני מוזמן לכאן היום כדי לנסות ולהסביר למתכנסים מדוע זה לא בסדר שלא נותנים לנו להיכנס.

שמואל בורקש: לכן אני מסיים את דבריי ממש בקריאה נרגשת לראש המועצה ואומר לו שהישוב עשה מהלך נכון, אני מבין את הקשיים שמסביב, אני מסתובב בכל הארץ, אני מבין את הבעיות ואני במגע עם כל הרשויות בארץ, אבל יחד עם זאת מאחר שניתנה ההסכמה הראשונית – והיא ניתנה מתוך הסכמה – אני פונה ממש בקריאה לראש המועצה בשם הנהלת החינוך הדתי לא לסגת.

שמואל בורקש: אני מתחייב בשם הנהלת החינוך הדתי שלא רק שחס וחלילה לא תצא שום תקלה מן המוסד אלא בעזרת השם, כפי שאנחנו מכירים את כל האולפנות שלנו, המוסד הזה יהיה לכבוד ולתפארת למקום.

שמואל בורקש: לכן, עם כל הקושי שבדבר, ועם כל זה שאנחנו נמצאים בסמיכות לפתיחת שנת הלימודים, הבה ונעשה את המהלך החשוב הזה ונאפשר לאולפנה להתחיל את שנת הלימודים הבאה בתוך לבה של הרשות המקומית אלעד.

חיים דרוקמן: אחרי דבריו של מר בורקש, אין מה להוסיף.

חיים דרוקמן: לא רק שאין מה להוסיף אלא שאני מצטרף לכל מילה שלו בכל החום ובכל ההתרגשות ואומר עוד משפט אחד שמישהו יכול לומר שהוא טכני אבל לדעתי הוא מהותי מאין כמוהו.

חיים דרוקמן: אנחנו עומדים היום בתחילת אב כשהמוסד צריך להיפתח בעוד כחודש.

חיים דרוקמן: כלומר, כיום לבוא ולומר שצריך לחפש מקום חדש, כל מי שיש לו טיפת ניסיון, גם ברצון טוב אי-אפשר לעשות זאת.

חיים דרוקמן: כאן מדובר במשא ומתן שמתנהל כחצי שנה אחרי שהיה נדמה שהכל בסדר.

חיים דרוקמן: אני פונה לראש המועצה ומבקש בכל החום ואני אומר שאני בטוח שבסופו של דבר אלעד רק תתפאר במוסד הזה.

זהבה שלזינגר: מצד אחד כפי שנאמר על-ידי שמואל בורקש, זה שמוסד בתנאים בהם הוא חי בשנים האחרונות זוכה לאמון של תשעים זוגות הורים, זה אומר הרבה מאוד על צוות המוסד, אבל צריך לדעת שבאיזשהו מקום החוט ייקרע.

נתן גוטמן: בדקה ה99-, אם לא אחרי, אנחנו מפרסמים, לאחר הסיכומים שסוכמו שהאולפנה תהיה היכן שתהיה ולוקחים את הבנות לראות, עושים להן סיור, מושיבים אותן בשטח והן יוצאות משם מאושרות, מביאים גם את ההורים לסייר במקום ולהראות להם את השטח וגם ההורים – עם כל הספקות והחששות – שמחים ומאושרים, אבל אחרי כל זה דבר לא קורה.

נתן גוטמן: כאשר מוציאים דברים כל כך מכוערים כמו הפשקווילים שהוצאו, הם מוציאים את הסיפור הזה מהשדה הפוליטי החינוכי לשדה הרבני ובזה נסתם הגולל, זה באמת דבר שצריך להילמד בשיעורי האזרחות וזה דבר מאוד מאוד חמור.

נתן גוטמן: כאמור, הדברים סוכמו ברמות המקובלות במדינה מתוקנת, עם ראש המועצה ועם סגניו למרות כל הבעיות והפשרות שהיינו מוכנים ללכת לקראתן כפי שמר שמואל בורקש הזכיר.

נתן גוטמן: אם אחרי כל זה קורה כדבר הזה והאולפנה לא תגיע לשם, זו בהחלט תהיה בכייה לדורות עם כל ההשלכות.

נתן גוטמן: כשאנחנו נכנסנו למשא ומתן החל מהיום הראשון ממש, אז יצאנו עם ראש המועצה בכבודו ובעצמו אל השטח כדי לראות את השטח המיועד לאולפנה – זו הייתה הפגישה הראשונה וזה היה ב18- בפברואר, ה' בשבט – ומאותו רגע אנחנו מדברים על כך שהאולפנה אכן תפתור גם את בעיית חטיבת הביניים המקומית כשצריך לדעת שכיום גם באולפנה יש בנות אקסטרניות.

נתן גוטמן: כלומר, הדגם הזה קיים ואין פה משהו שונה ומשונה שצריך להקים אותו.

נתן גוטמן: אנחנו מדברים כאן על פשקווילים וצריך לדעת שהם לא נכתבו רק נגד האולפנה אלא נגד ציבור שלם ולא רק בעיר אלעד למרות שודאי גם בעיר אלעד.

נתן גוטמן: הם נכתבו נגד ציבור שלם איכותי שחי במדינת ישראל ותורם את חלקו למדינת ישראל וזה דבר שאין בר דעת אחד שיכול להסכים לו.

נתן גוטמן: אני מצטרף לקריאה ומבקש שהאנשים יתעשתו ויבינו שעם כל הכבוד לקבוצת שוליים, לא יעלה על הדעת במדינה מתוקנת שהיא תהפוך את הקערה על פיה ואנחנו ניסחף אחריה.

צוריאל קריספל: לגבי עצם המחויבות של המוסד עצמו, מבחינת המיפוי, למרות שהבנו את זה אבל לישוב אין צורך כרגע בכיתות של האולפנה מכיוון שהבוגרות שלומדות בכיתה ד' הן עשר בנות.

צוריאל קריספל: עם שמחה שניאור לא נערך דיון אלא היה טלפון בו הוא התבקש לתת קרוואנים והוא כדרכו בקודש אישר זאת כי הוא בחור טוב.

צוריאל קריספל: דיון מקצועי לא נערך בנושא הזה ולא חשבו אם כן צריך או לא צריך.

צוריאל קריספל: יושב-ראש הוועדה הרים אליו טלפון ואמר שמקימים את האולפנה ולאחר שהמעשה כבר גמור מבקשים סיוע בקרוואנים ושמחה אמר שנשלח מכתב והוא יעזור.

צוריאל קריספל: המועצה ראתה את זה בחיוב והתעורר ויכוח מי יקים את התשתיות.

צוריאל קריספל: אני לא מכיר את נוהלי משרד החינוך אבל הוא החליט מה שהחליט.

צוריאל קריספל: הובלנו במועצה את הדברים בצורה הכי פשוטה וחשבנו שאין שום סיבה שהמוסד לא יקום ובירכנו עליו.

צוריאל קריספל: בשלב מסוים התעוררה תסיסה בישוב נגד הדברים האלה שלא נעשו בצורה מסודרת להביא את זה לכתחילה לדיון במליאה ולקבל את ההחלטה.

צוריאל קריספל: לא יודע באשמת מי, אבל בסופו של דבר זה הגיע לרחוב והרבנים ביקשו למנוע הקמת פנימייה מכל סוג שהוא, וזאת בגלל האווירה ברחוב ומצבו של הישוב.

צוריאל קריספל: הציבור וחברי הכנסת שליוו את הנושא בהחלט גילו אחריות.

צוריאל קריספל: למרות שהרב גוטמן התנגד ואמר שאם לא תהיה פנימייה, אין לו מה לעשות, הוא קיבל את ההחלטה ואמר שהמקום יוקם ללא פנימייה.

צוריאל קריספל: לפחות מרבני המקום קיבלנו את המנדט לשבת אתכם ולסגור את העניין ואכן כך ישבנו כאן וסיכמנו את הדברים.

צוריאל קריספל: כפי שהתחייבתי זימנתי ישיבה כשעל סדר היום עלה נושא האולפנה.

צוריאל קריספל: לצערי הרב, זו דרכו של הציבור שנמצא במקום להתבטא באמצעות הפשקווילים האלה וחבל שאנחנו מתעוררים לזה היום כי אני עוררתי את הנושא הזה עוד לפני זמן רב ועשיתי זאת בהקשרים אחרים.

צוריאל קריספל: לצערי הרב ראשי הציבור שלכם שם לא שמעו אותי ולא הפנימו את מה שנעשה נגד הציבור הזה וכדי לדחוק את רגליו מהישוב.

צוריאל קריספל: כאמור, אני עוררתי את הנושא הזה אבל לא נעניתי בחיוב.

צוריאל קריספל: ביום שסגרנו את הנושא הזה נעשתה פה עבודה מאוד מכוערת כאשר באו נגד האולפנה באמצעות הפשקווילים ברחוב וללכת לרבנים ולספר להם סיפורים אחרים לגמרי ממה שסוכם על כל התהליך בגיבויים של אותם רבנים שלפני כן נתנו גיבוי להסכם.

צוריאל קריספל: אני לפחות הייתי הגון והלכתי לכל הרבנים שחתמו על הנושא הזה וזאת כדי להסביר שלא כצעקתה וכי הסיכומים היו על דעת הרבנים, אבל לא נעניתי בחיוב, למרות שרבי ומורי – וכך גם חשבתי ולכן קיבלתי את ההחלטה בלי לשאול אותו – הרב עובדיה אמר שאדרבא, לא רק שצריך שיקום אלא ביקש מהרב הספרדי המקומי שילך וייתן שיעורים כי גם אני הולך ונותן באולפנה שיעורים ואני חושב שזה חשוב מאוד.

צוריאל קריספל: יש אנשים שלא השאירו רגע פנוי ושלחו קבוצות לכל השורה הראשונה של רבני ישראל והחתימו אותם, כולל הרבנים הספרדים, על ההתנגדות להקמת האולפנה.

צוריאל קריספל: חברי המועצה שלי שהלכו אתי ביחד והיו אתי באותה דעה והסכימו לה, קיבלו רגליים קרות והם לא מוכנים להצביע בעד הקמת האולפנה.

צוריאל קריספל: שוב, אני העליתי את הנושא במועצה ואני מוכן להעלות את זה שוב לדיון במועצה – אם צריך, אני אכנס את המועצה תוך 24 שעות - ואני אצביע כפי שאני מבין אבל אני לא יכול להתחייב לגבי חברי המועצה האחרים.

זבולון אורלב: אני מציע לחבריי כאן לנסות לצעוד על מסלול שיכול להביא לפתרון.

זבולון אורלב: תמיד יש זמן לקרע, תמיד יש זמן למלחמות.

זבולון אורלב: אנחנו לדעתי צריכים למצות את כל האפשרות שמתוך אחווה ומתוך הבנה נראה בכל-זאת איך קמה האולפנה.

זבולון אורלב: אני מבין שאדוני ראש המועצה אומר שהצעתך המעשית היא כרגע שיתכנס פורום יותר מצומצם כדי לראות מה ניתן לעשות.

זבולון אורלב: האם הבנתי נכון?

רונית שוורץ: נאמרו כאן דברים חמים מאוד ואני מאוד מודה עליהם כי בעצם כל מילה שנאמרה כאן היא קטנה לעומת המציאות.

רונית שוורץ: האולפנה היא אולפנה ייחודית וחשוב לדעת את זה.

רונית שוורץ: האולפנה היא אולפנה שמאפשרת גם ביטוי תורני, גם ביטוי חינוכי, גם ביטוי אקדמי ולדעתי גם פיתוח הביטוי האישי של כל בת ובת.

רונית שוורץ: אני חושבת שמהבחינה הזו האולפנה היא מאוד ייחודית שכל מקום בארץ היה רוצה להתברך בה.

רונית שוורץ: זו הסיבה שבעבר הגיעו לאולפנה מכל קצוות הארץ, מהצפון, מהדרום, והיום, לאחר המצב הביטחוני, בנות פשוט מסתכנות כאשר הן מגיעות מנצרים למקום הזה.

רונית שוורץ: לא סתם באות בנות למקום כזה כי אם זה היה עוד אולפנה, יש עוד מקומות אחרים, אבל מאחר שזו אולפנה ייחודית שבאמת נותנת את הפתרונות ואת המענים לצרכים של בנות – כולנו, הבנות וההורים, נרתמים לעניין הזה.

רונית שוורץ: אני אימא לתלמידה בשמינית אבל רותי היא אימא לבת בחמישית ואני שואלת את עצמי למה אני צריכה להכניס את עצמי לצרה הזאת.

רונית שוורץ: אנחנו רואים את עצמנו חלוצים במידה מסוימת ואני חושבת שהנוכחים בחדר הזה צריכים לעזור להקים את המקום הזה ואלעד צריך להיות מאוד גאה על כך שאולפנה כזו נמצאת בו.

רונית שוורץ: כשאנחנו קיבלנו את מכתבי הנאצה הנוראים האלה, אני מוכרחה לומר שלא ידעתי איך להגיב, האם לבכות, האם לצחוק, כי זה פשוט לקחת ולשפוך דם ודבר כזה לא ייעשה.

רונית שוורץ: כשזה בא דווקא מהציבור הדתי, אני חושבת שזה כואב.

רונית שוורץ: אני אומרת את הדברים בצורה נרגשת כי אני חושבת שדברים כאלה אסור שייקרו ואני מתביישת על שקרו.

רונית שוורץ: אני רוצה להזכיר לכם שהשעון שלנו קופץ.

רונית שוורץ: אנחנו עכשיו נמצאים ב24- ביולי וכל ההורים של בנות האולפנה יודעים שהאולפנה נפתחת באלעד כי זו הבטחה שנאמרה.

רונית שוורץ: לקחו את כל הבנות שלנו, לקחו אותנו למקום, היינו שם, ראינו, ראינו אדמות טרשים ששוב על פניו מי רוצה להכניס את הילד שלו לאדמת טרשים?

רונית שוורץ: אם אנחנו מדברים כאן על פורום יותר מצומצם, אני רוצה לומר שלנו אין זמן ואנחנו לא רוצים להסתפק במקום ארעי.

שמואל עמרוסי: מסביב לאלעד נמצאות פתח-תקווה, שוהם ועוד ערים אחרות שהן מצוינות למגורים, אבל כולם החליטו לבוא לאלעד כי הם החליטו לבוא למקום יותר דתי.

שמואל עמרוסי: הציבור הזה לא ילך למקום אחר כי הוא בא מתוך רצון לחיות עם ציבור דתי יותר.

שמואל עמרוסי: אל תגרמו לציבור הזה לברוח מהעיר הזאת.

שי כנעני: אני חושב שאתם צריכים לדון דווקא בעניין הזה ברמה העקרונית של לאן הולכת מערכת החינוך של ישראל.

שי כנעני: מהצד האחר, דווקא במציאות הזאת, חייב היום לקום באלעד מוסד ששייך לחינוך הממלכתי-דתי.

שי כנעני: דווקא במציאות הזו אסור להיכנע.

זבולון אורלב: ועדת החינוך והתרבות רשמה לפניה את הסקירות של ראש המועצה המקומית, של נציגי האולפנה, של חברי הכנסת, לפיהן היה סיכום עקרוני חיובי מתואם עם ראש מינהל פיתוח מערכת החינוך לפיה תקום אולפנת בני עקיבא לאומנויות באלעד בראשית שנת הלימודים תשס"ב.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את דברי ההסבר של ראש המועצה המקומית כאשר לפי דבריו הקמת האולפנה התעכבה עד כה בשל היעדר רוב במועצה המקומית שצריך להחליט על הקצאת הקרקע בהיקף של עשרה דונם לצורך הקמת האולפנה.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה כי יתקיים דיון נוסף בין ראש המועצה המקומית לבין ראשי האולפנה ונציגי הציבור וזאת על מנת למצוא את הדרך האפשרית להקמת האולפנה.

זבולון אורלב: אני חושב שהדבר האחרון שמבחינתנו הוא מובן מאליו שועדת החינוך והתרבות רואה בהקמת האולפנה דרך ראויה ונכונה למיפוי החינוך הממלכתי-דתי באזור וקוראת למועצה המקומית, למשרד החינוך, למרכז ישיבות בני עקיבא ולכל יתר הגורמים להגיע לסיכום שיאפשר את הקמת האולפנה.

זבולון אורלב: אני מציע שאנחנו נאמר שלום לכולם מלבד לראש המועצה המקומית, לרב גוטמן ולשי כנעני.

זבולון אורלב: נוכל להיכנס לחדרי להמשך הדיון.