ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 302, 2001-07-09 11:05

זבולון אורלב: רגע, זה מכתב של שלומית עמיחי מיום כ"א טבת תשס"א, 16 בינואר 2001, אל עדי אלדר, ראש העיר כרמיאל.

עדי אלדר: "הנדון: יישובים קולטי עלייה – תוספת תקציב.

עדי אלדר: הריני שמחה להודיעך כי הגענו להסכמה עם שר האוצר על הקצאה מיוחדת שתינתן למערכת החינוך ביישובים הקולטים תלמידים עולים, וזאת כדי לאפשר סיוע בפעולתכם החינוכית בקליטת התלמידים העולים.

עדי אלדר: סיוע זה ניתן ליישובים שבהם שיעור התלמידים העולים עולה על 18%, ובהם ייצוג בולט של תלמידים עולים מאתיופיה והקווקז.

עדי אלדר: בהקצאת המשאבים ניתנת עדיפות ליישובים בפריפריה כמהלך נוסף במדיניות צמצום פערים.

עדי אלדר: סיוע זה יינתן על-ידי האגף לקליטת עלייה במינהל הפדגוגי… במסגרת הקריטריונים שנקבעו, יישובך צריך לקבל 1.8 מיליון ש"ח לשנת התקציב 2001.

עדי אלדר: ההפעלה מותנית כמובן באישור התקציב לשנת 2001".

עדי אלדר: הכוונה היא לאישור התקציב בכנסת.

עדי אלדר: "עם אישורו, נדאג להעביר אליכם הנחיות מפורטות".

עדי אלדר: אני כתבתי מכתב ליו"ר ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, חבר-הכנסת ידידנו אורלב, וכתבתי לו שבמהלך ינואר החליטו על הסיוע האמור, ולהלן הרשימה: נצרת-עילית היתה אמורה לקבל 2.175 מיליון; בת-ים – 2.025, אשדוד – שלושה מיליון, אור-עקיבא – 0.75, מגדל-העמק – 1.05, כרמיאל – 1.8, קריית-גת – 1.275, קריית-מלאכי – 0.75, רמלה – 0.9, עפולה – 1.275.

עדי אלדר: אלה היישובים שקלטו הכי הרבה עלייה - - -

איציק כהן: סך-הכל 15 מיליון.

עדי אלדר: נכון.

עדי אלדר: והנה אנחנו כבר נמצאים באמצע יולי, ועד היום לא הועבר אלינו שקל אחד.

זבולון אורלב: פניתם ואמרתם?

עדי אלדר: פנינו, אמרנו, ובמשרד החינוך אומרים, הם ודאי יגידו תכף בעצמם, שמשרד האוצר אינו מעביר אליהם את הכספים.

זבולון אורלב: ראשי הערים, בבקשה.

צבי צילקר: גם אני שמחתי במכתב.

צבי צילקר: שלושה מיליון ש"ח הם אמנם סכום צנוע מאוד יחסית לצרכים של העיר אשדוד, אבל גם המעט הזה דרוש לנו מאוד.

צבי צילקר: אולי כדאי להסביר את הנתונים - אם אנחנו לוקחים בחשבון את החינוך החרדי, שיעור העולים אצלנו הוא 23%.

צבי צילקר: ללא החינוך החרדי, שיעור העולים 32% מהקהילה.

צבי צילקר: עולים זכאים, עם החינוך החרדי, הם 2.3%, ובלי החינוך החרדי – 3.2.

צבי צילקר: אחינו עולי אתיופיה, עם החינוך החרדי – 4%, ובלי החינוך החרדי – 5.46%.

זבולון אורלב: כמה זה בתוך החינוך הדתי?

צבי צילקר: אין לי חלוקה, אבל אני אשאיר לך את כל התיק, טוב שהוא יהיה אצלך.

צבי צילקר: בוא נאמר כך – סך-הכל תלמידים – 43 אלף, סך-הכל עולים זכאים – אלף, שזה 2.3%, סך-הכל עולים במערכת החינוך – 10,000, שהם 23%.

צבי צילקר: סך-הכל תלמידים יוצאי אתיופיה – 1,700, רובם בחינוך הדתי.

זבולון אורלב: תשעים אחוז מהם בחינוך הדתי.

צבי צילקר: בהחלט.

צבי צילקר: שאר הנתונים, לפי חלוקה של כיתות גן, יסודי, על-יסודי, מיוחד, נמצאים אצלכם.

צבי צילקר: אצלנו הבעיה היא חמורה במיוחד – הגשנו תוכנית מגוונת מאוד, עוד בישיבה שהיתה עם אהוד ברק, כראש ממשלה, תוכנית שהתבקשה לתת תשובות לכל הגילאים, למעשה מגיל אפס, ממעונות היום ועד פעילות של הורים והכשרתם לעבודה.

צבי צילקר: התוכנית דרשה כ-33 מיליון ש"ח.

צבי צילקר: הבנו שאין למדינה סכום כזה לטובת אשדוד, גם אם אשדוד זקוקה לו, לכן אמרנו שאנחנו מבקשים להתרכז בגילאים הרכים, כלומר מעונות יום ובית-ספר יסודי, שם אנחנו יכולים להתחיל את העבודה, קודם כל כדי לטפל בילדים, ושנית במטרה להוציא נשים לעבודה, שזה דבר מסובך בפני עצמו - העולים מתקשים לצאת לעבודה גם בגלל חוסר ידיעת השפה וגם, הייתי אומר, בגלל חוסר הכשרה מקצועית.

צבי צילקר: במלים אחרות, היינו מוכנים להסתפק גם בשלושים-ארבעים אחוז מהתקציב, קרי תשעה-עשרה מיליון ש"ח, שהיו פותרים חלק מהבעיה.

צבי צילקר: לצערי הרב, כפי שאמר מר אלדר, השלושה מיליון לא הגיעו, היתה גם שיחה מקדימה שמאוד שימחה את לבי - ביום שישי צילצל אלי יוסי קוצ'יק הביתה, ואמר – "צילקר, קיבלת חמישה מיליון ש"ח".

צבי צילקר: או.

צבי צילקר: קיי, חמישה מיליון ש"ח.

צבי צילקר: אני לא ייחסתי את זה לבחירות, כי זה גם לא מעניין אותי, אחרי זה קיבלנו מכתב - - -

זבולון אורלב: מה, הוא חשב שבחמישה מיליון קונים אותך?

צבי צילקר: לא, אני בטוח שהוא התכוון לעזור.

צבי צילקר: העובדה שקיבלנו משלומית עמיחי מכתב על שלושה מיליון, והתוצאה היא שהפסדנו - - -

זבולון אורלב: מתי היו הבחירות?

צבי צילקר: בשישה בפברואר.

זבולון אורלב: והמכתב הוא מ-16 בינואר.

זבולון אורלב: שלושה שבועות לפני הבחירות.

צבי צילקר: אני מאמין שהמכתב הזה נכתב בתום לב, שבאמת הכוונה היתה לעזור, וכרגע מדובר בסכומים צנועים ביותר.

צבי צילקר: 15 מיליון היו אולי מספיקים לאשדוד.

צבי צילקר: אבל שאר היישובים ודאי זכאים לכל ההטבות הנאמרות כאן במכתב.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: ד"ר יצחק יגודייב, ממלא-מקום ראש העיר רמלה.

יצחק יגודייב: בוקר טוב לכולם, כבוד היו"ר, כבוד יו"ר מרכז השלטון המקומי, חברי-הכנסת, נציגי כל הערים שמשתתפים בישיבה הזו.

יצחק יגודייב: כבוד היו"ר, בביקורו ברמלה, התרשם מאוד מהעשייה בעיר.

יצחק יגודייב: בסיור במוסדות החינוך נתן לך ראש העיר אינפורמציה מלאה למדי, וכובדת בחוברת שבה פירוט עדכני על מערכת החינוך בעיר, על מערכת הרווחה בעיר ועל כל מה שנעשה בעיר.

יצחק יגודייב: אני פשוט חוזר ואומר שכאשר שמתי לב שהעיר רמלה זכאית לקבל 0.9 מיליון ש"ח, חשבתי שזה קצת מעודד, אבל מתי נקבל את הסכום הזה אני עדיין לא יודע, וגם עד כמה זה מציאותי אני כבר לא יודע.

זבולון אורלב: פניתם למשרד החינוך?

יצחק יגודייב: רק דקה.

יצחק יגודייב: אני בדיוק באותה אי-ודאות שהביע מר צילקר - מבטיחים סכום, אבל מתי נקבל את חלקנו באותם 15 מיליון ש"ח שהובטחו, איש לא יודע.

זבולון אורלב: על סמך ההבטחה הזאת הוצאתם את הכסף?

גלעד גולדמן: לא.

גלעד גולדמן: על סמך ההבטחה לא.

יצחק יגודייב: להזכירך, העיר רמלה היא עיר מיוחדת.

יצחק יגודייב: יש בה קרוב ל-67 אלף תושבים, והרכב האוכלוסייה מאוד קשה.

יצחק יגודייב: יש לנו המון עולים חדשים, כעשרים אלף, וגם הרכב אוכלוסיית העולים אינו פשוט.

יצחק יגודייב: יש לנו מעל 3,000 עולים מאתיופיה ו-12 אלף מחבר-העמים, שרובם הגדול בוכרים וקווקזים.

יצחק יגודייב: יש לנו תושבים ערבים – מוסלמים ונוצרים, כך שיש לנו מכלול בעיות שדורשות התייחסות מיוחדת לעיר, כי אם לא ניתן לבעיות הללו פתרונות, אנחנו בצרה.

יצחק יגודייב: לפני כמה ימים השתתפתי בדיון במרכז השלטון המקומי, על התכוננות להכרזת שביתה במערכת הרווחה ובמערכת החינוך.

יצחק יגודייב: במערכת הרווחה יש לנו אפשרות להכריז שביתה, ובגלל גרעונות תקציביים שיש לנו, פשוט לא לפתוח פנימיות לילדים או לסגור לשכות רווחה.

יצחק יגודייב: אבל במערכת החינוך אתה לא יכול להתנהג באותה צורה, כי אז אתה גם יכול למצוא את עצמך יושב על ספסל הנאשמים.

יצחק יגודייב: אני חושב שמישהו צריך לתת פתרון למכלול הבעיות שקיימות בעיר, ואנחנו רואים בך, יו"ר ועדת החינוך, מישהו שיכול להתייחס לזה ולהציג את הבעיה מול אלה שצריכים לטפל בה, כי אנחנו בצרה.

יצחק יגודייב: לפי הנהלים שקיימים במרכז השלטון המקומי יש אחוז השתתפות של הרשות, ואם אנחנו, כרשות, משתתפים באחוזים מאוד גבוהים, אנחנו למעשה לוקחים את הכסף ממקום שגם הוא אולי מאוד הכרחי, ומעבירים אותו למערכת החינוך על מנת שתתפקד כמו שצריך.

זבולון אורלב: תודה רבה ד"ר יגודייב.

זבולון אורלב: עדנה רודריג, ממלאת-מקום ראש עיריית נצרת-עילית.

עדנה רודריג: תודה רבה.

עדנה רודריג: הייתי רוצה להתייחס לנושא של איך נולד בכלל הרעיון הזה, של תקציב לערים עתירות עלייה.

עדנה רודריג: זה מסע שלנו, למעלה משנה וחצי טרם המכתב, כאשר גם השר ביקר בעיר, גם המנכ"לית, והצגנו בפניהם את הקושי של קליטת העלייה.

עדנה רודריג: מרגע שהוא מגיע לארץ, תלמיד עולה זכאי לשנה של סיוע.

עדנה רודריג: אנחנו קלטנו 23 אלף עולים חדשים.

עדנה רודריג: חמישים אחוז ממערכת החינוך הם עולים חדשים.

עדנה רודריג: חמישים אחוז בכל כיתה שתיכנס.

זבולון אורלב: לפי איזו הגדרה הם עולים חדשים?

עדנה רודריג: עלו בעשר השנים האחרונות.

עדנה רודריג: אבל לפי זכאות משרד החינוך יש לנו אחוז אחד.

עדנה רודריג: מישהו מעלה בדעתו שהבעיות של העולה נפתרות בשנה?

עדנה רודריג: הרי גם אנשי המקצוע של משרד החינוך אומרים לך שלא.

עדנה רודריג: להפך, הבעיה מחמירה ככל שהזמן עובר.

עדנה רודריג: היום אנחנו נתקלים בבעיות של עולים חדשים שעלו הנה לפני חמש שנים, שהם היום בגיל ההתבגרות, עם נשירה, עם בעיות התנהגות קשות מאוד, עם מצב כלכלי קשה, וכל הדברים האלה הוצגו בפני מנכ"לית משרד החינוך ובפני השר.

עדנה רודריג: כתוצאה מזה נולד, ואין לו שום קשר לבחירות, העיתוי של ינואר.

עדנה רודריג: זו היתה שתדלנות, בניסיון להסביר למשרד שקליטת עלייה אינה מתמצה בזכאות של תשעה חודשים.

עדנה רודריג: אחרי תשעה חודשים פגה זכאותם של העולים, ואנחנו לא מקבלים שום סיוע.

עדנה רודריג: באים עולים חדשים היום לעיר, חברי-הכנסת, ואנחנו לא יכולים ללמד אותם עברית.

עדנה רודריג: הם פשוט לא לומדים עברית.

עדנה רודריג: כמה שזה נשמע תמוה, ואיציק כהן מכיר את הסוגיה הזו - יש שעות פרופסיונליות, אז לא נותנים מורים לעברית.

עדנה רודריג: אומרים לנו – המורים שהם בשעות פרופסיונליות ילמדו עברית.

עדנה רודריג: אז מורה לכינור, עולה חדשה שעלתה בשנת 89', צריכה ללמד עולים חדשים עברית?

עדנה רודריג: מורה למישמרות הבטיחות?

עדנה רודריג: הרבה מהמורים האלה הם עולים חדשים שהתקבלו בגל העלייה 91' – 92', עם הרבה מאוד פרויקטים חינוכיים יפים מאוד שהמשרד עשה, אבל לאחר מכן זה הופסק, לא היה לזה תקציב, המורים נשארו במערכת, אף אחד אינו שבע רצון, ונכון, יש להם שעות פרופסיונליות, אז עכשיו אומרים – אתם תלמדו עברית.

עדנה רודריג: אני משוכנעת שאף גורם חינוכי לא יסכים שאלה המורים הטובים ביותר ללימוד עברית.

עדנה רודריג: הילדים, נכון להיום, אינם לומדים עברית בבתי-ספר שבהם אין שעות הוראה של מורי עברית.

עדנה רודריג: אני מדברת על הנחלת הלשון העברית.

זבולון אורלב: את מתכוונת להגיד שמגיעים עולים לארץ, משתכנים בנצרת-עילית ולא מקבלים שעות הוראת עברית?

עדנה רודריג: שעות עם מורה לעברית.

עדנה רודריג: כן.

עדנה רודריג: זה נכון.

אורי שוסטרמן: זאת פשוט קטסטרופה.

זבולון אורלב: הסמנכ"ל בדק את זה אישית.

זבולון אורלב: אנחנו בנינו על התקציב הזה המון.

זבולון אורלב: חיכינו לו, ידענו שהוא צריך להגיע, בכל משאלה שבאנו אל המנכ"לית, בכל בקשה לעזרה, אמרו לנו – יהיה לכם התקציב הזה, ממנו תעשו.

זבולון אורלב: אין בעיה.

זבולון אורלב: הסעות חמישים אחוז.

זבולון אורלב: ביום אחד, מה-30 באוגוסט מוטל עלינו עומס תקציבי של 1.750 מיליון ש"ח בגין הסעות.

זבולון אורלב: חמישים אחוז של העירייה, מה-30 באוגוסט.

זבולון אורלב: גב' ימין, זה נכון?

שוש ימין: נכון.

עדנה רודריג: מה-30 באוגוסט לראשון בספטמבר, בלי הכנה מראש, באמצע שנת תקציב – פשוט, אנחנו צריכים לשלם.

עדנה רודריג: מאיפה נממן?

עדנה רודריג: אמרו – תקבלו את התקציב של קליטת העלייה, תממנו.

עדנה רודריג: יפה מאוד.

עדנה רודריג: קיבלנו פנימיות-יום בגני-ילדים – אנחנו, הרשות, צריכים לשלם 25%.

עדנה רודריג: גם זאת ברכה, ואנחנו מודים שזה חשוב וטוב.

עדנה רודריג: פנימיות, לא בבתי-הספר, בגני-הילדים, כי נכנסנו לפרויקט הזה של גני-הילדים, עולות לנו 2.3 מיליון ש"ח.

זבולון אורלב: החלק שלכם?

עדנה רודריג: כן.

עדנה רודריג: השתתפות הרשות.

עדנה רודריג: עכשיו, מהי רוב האוכלוסייה בפנימיות-היום?

עדנה רודריג: עולים חדשים.

עדנה רודריג: אין הורה, משפחות חד-הוריות, יש לנו בעיר 1,200 משפחות חד-הוריות.

עדנה רודריג: הילדים האלה צריכים להיות במסגרת, נכון?

עדנה רודריג: אז איך הם ישלמו?

עדנה רודריג: גם את 35 השקלים שהם צריכים לשלם אין להם.

עדנה רודריג: פשוט אין.

עדנה רודריג: לא משלמים.

עדנה רודריג: יש לנו כ-150 ילדים שלא משלמים אפילו שקל, ונמצאים בפנימיות-היום.

עדנה רודריג: ארבעים אחוז מהאוכלוסייה בנצרת-עילית הם עולים חדשים שקנו בית, קנו רכב, משועבדים למשכנתאות, וכמובן אינם יכולים לשלם את כל הדרישות שיש, במיוחד שכל פעם יש דברים נוספים.

עדנה רודריג: מרצון טוב – מסגרות נהדרות, אבל פשוט אין יכולת לשלם.

עדי אלדר: אחוז האבטלה הולך ועולה אצלנו, ובאמת, מה אנחנו אמורים לעשות?

עדנה רודריג: ומפוטרים, וסוגרים מפעל, אז אין.

עדנה רודריג: פשוט, זה המצב.

עדנה רודריג: יש לנו היום מצוקה כזו קשה, שאנחנו עומדים בכיתה א', 39 ילדים, שמהם ארבעים-חמישים אחוז הם עולים חדשים.

עדנה רודריג: בכל כיתה אקראית שתפתחו את הדלת - זה המצב.

עדנה רודריג: אז כשהילדים העולים החדשים אינם לומדים עברית כמו שצריך, איך אפשר להתקדם?

עדנה רודריג: אז אתה שואל אם אנחנו זקוקים לשני מיליון 175 אלף?

עדנה רודריג: איזו שאלה?

עדנה רודריג: אנחנו בנינו על זה תלי-תלים.

עדנה רודריג: ואנחנו כבר מפעילים את זה.

זבולון אורלב: פנית למימוש ההבטחה?

עדנה רודריג: ודאי.

עדנה רודריג: אין מה לדבר.

עדנה רודריג: היו"ר זבולון אורלב: למי?

עדנה רודריג: אחרי הבחירות פניתי למנכ"לית, והתשובות – "לא יודעים, זה בטיפול, נברר, ומחפשים".

עדנה רודריג: ביקשתי פגישה, הזמנו את המנכ"לית, את השרה, צריכה להיות לנו פגישה עם איציק כהן ביום חמישי השבוע.

עדנה רודריג: אנחנו בקשר הדוק עם משרד החינוך.

עדנה רודריג: המצוקות הן עצומות, ופשוט אי-אפשר לשער מה גודל היריעה שאנחנו צריכים כדי לכסות ולהיענות לצרכים.

עדנה רודריג: המערכת שלנו גדלה מאוד בגל העלייה, בצורה מאוד לא טבעית, ועכשיו מורגש הכיווץ לממדים נורמליים של גידול טבעי של האוכלוסייה, כי העלייה היא כבר לא בקצב שהיתה, וכל המצב משית עלינו המון קשיים, שאנחנו לא יכולים לשאת אותם לבד.

עדנה רודריג: זאת משימה לאומית, לא משימה שראש עיריית נצרת-עילית או ממלאת-המקום שלו, עם כל התשבחות, יכולים לעמוד בה לבד.

עדנה רודריג: מדובר על שני מיליון ש"ח ל-23 אלף עולים חדשים.

עדנה רודריג: יש לנו 4,000 תלמידים בבתי-ספר יסודיים, מהם אלפיים תלמידים עולים חדשים.

זבולון אורלב: או.

זבולון אורלב: קיי, תודה.

זבולון אורלב: משרד החינוך.

איציק כהן: טוב, קודם כל אני רוצה לציין שאנחנו מזדהים באופן מוחלט עם הצורך.

איציק כהן: אין שום ספק שהיישובים האלה נתקלים בקשיים גדולים מאוד, גם בהקשר של קליטת תלמידים עולים וקליטת עלייה בכלל במערכת שלהם, וגם על רקע זה שחלק מהיישובים, רובם, היו בעבר יישובים בעדיפות לאומית א' והוצאו מהקטגוריה הזו, והמשאבים שקיבלו בעבר התמעטו עם השינוי הזה.

איציק כהן: ניסינו בדרכים שונות לסייע – בצירוף חלק מהיישובים הללו למסגרת יישובים בטיפול נקודתי, או בכך שניסינו למצוא קריטריון ברור ומוגדר לסיוע.

איציק כהן: עבודת המטה שאני עצמי ריכזתי בעניין הזה, פשוט כדי לסלק חשד שמא היה פה משהו פוליטי, התחלנו בה עוד בנובמבר - - -

אורי שוסטרמן: לא, אתם הרי לא מעבירים לאף אחד, אז אין מה לחשוד בפוליטיקה.

איציק כהן: בכל אופן, בדקנו, קבענו קריטריונים ברורים ושקופים, קיבלנו נתונים מהלשכה-המרכזית-לסטטיסטיקה, מהאגף לקליטת עלייה, ואני רוצה לומר ש-15 מיליון ש"ח הם להערכתנו סכום לא גדול, אבל יכול לסייע במשהו.

איציק כהן: עם שר האוצר היה תיאום מא' עד ת'.

איציק כהן: גם המכתב שקודם מר אלדר הקריא נכתב בצורה מתואמת, עד רמת הניסוח ממש, עם שר האוצר.

איציק כהן: היתה התחייבות ברורה ומפורשת של שר האוצר - - -

צבי צילקר: זה מכתב שנשלח לכל הרשויות, דרך אגב.

איציק כהן: הוא נשלח לכל הרשויות בדיוק באותו הנוסח.

איציק כהן: אני מדבר על המכתב מה-16 בינואר, ואני מדגיש שניסוחו נעשה במתואם עם שר האוצר והיתה התחייבות מפורשת להעביר 15 מיליון ש"ח - - -

זבולון אורלב: מה זאת אומרת, עם פקידיו?

איציק כהן: עם שר האוצר.

זבולון אורלב: עם שר האוצר, או עם אגף התקציבים?

זבולון אורלב: אני מבין שהמשרד ממקורותיו לא ייתן את הכסף.

איציק כהן: המשרד ממקורותיו לא יכול לתת את הכסף.

איציק כהן: נכון.

זבולון אורלב: לא אמרתי "לא יכול".

זבולון אורלב: אמרתי "לא ייתן".

איציק כהן: המשרד ממקורותיו לא ייתן את הכסף, נכון.

זבולון אורלב: או.

זבולון אורלב: קיי, מה אומרים לכם באוצר?

אורי שוסטרמן: יש כאן נציג של משרד האוצר.

זבולון אורלב: תכף נשמע את האוצר, אבל אני שואל עכשיו מה אתם, במשרד החינוך, שומעים מהאוצר, לא מה הוא אומר.

זבולון אורלב: מר שגיא, מה אומרים לכם מהאוצר?

משה שגיא: עדיף שנציג האוצר יגיב עכשיו.

משה שגיא: התגובות הן לא ענייניות.

משה שגיא: אין הבטחה כזאת, הם לא ראו הבטחה, יש התעלמות.

אורי שוסטרמן: אני יודע מה שר האוצר יודע.

אורי שוסטרמן: שר האוצר מודע להבטחה השלטונית של קודמו, והדבר נתון להחלטתו.

אורי שוסטרמן: זה לא נתון בידי הפקידות.

אורי שוסטרמן: אם שר האוצר יחליט שהוא רוצה לקיים את ההחלטה – זה מה שיהיה.

יצחק יגודייב: בסופו של דבר נקבל את מה שהובטח לנו?

צבי צילקר: הוא אומר לך, זה נתון להחלטת השר.

אורי שוסטרמן: השר מודע לחלוטין להבטחה.

זבולון אורלב: אפשר לנצל את ההזדמנות גם לשאול מה בקשר להבטחה השלטונית על עשרים מיליון ש"ח לבטיחות?

אורי שוסטרמן: אני לא מכיר את הנושא.

אורי שוסטרמן: לא התכוננתי לדיון עליו.

זבולון אורלב: אתה לא בקיא בזה?

זבולון אורלב: מר שוסטרמן הוא אדם ישר והגון.

זבולון אורלב: אם הוא אומר – אני מקבל את דבריו.

זבולון אורלב: הוא הרפרנט של חינוך.

זבולון אורלב: או חלק מהקבוצה.

זבולון אורלב: אני לא יודע את התפקיד המדויק.

אורי שוסטרמן: רפרנט חינוך.

זבולון אורלב: אתם מתקדמים כל-כך מהר, שאני לפעמים לא יודע בדיוק.

זבולון אורלב: והוא חדש.

זבולון אורלב: יש פרשה של הבטחה למרכז השלטון המקומי על בטיחות, אבל זו פרשה נפרדת.

זבולון אורלב: סגן השר שטרן, אתה רוצה לומר משהו?

אורי שוסטרמן: אני חושב שזה לא מתקבל על הדעת, מה שסיפרה הגב' רודריג על התלמידים העולים שאינם מקבלים שיעורי עברית.

אורי שוסטרמן: עכשיו באופנה לדבר על הפערים החברתיים, ופה במו ידינו אנחנו יוצרים עוד דור אחד של מצוקה איומה.

אורי שוסטרמן: וחינם, בלי שום הצדקה.

אורי שוסטרמן: לכן חייבים לסכם את הדברים - היות שההבטחה ניתנה לרשויות על-ידי משרד החינוך, לא על-ידי משרד האוצר - המכתב הוא של מנכ"לית משרד החינוך - אני חושב שמשרד החינוך חייב להתגייס ולקיים את ההבטחה שלו, ובמקביל צריך להמשיך לדרוש את קיום התחייבותו של שר האוצר, ופה אנחנו, גם בממשלה וגם בכנסת, נעמוד לצדכם.

אורי שוסטרמן: אבל משרד החינוך עומד פה בחזית מול הצרכים האלה, הוא משרד עם תקציבים ענקיים - - -

אורי שוסטרמן: יש עוד כמה מאות מיליוני שקלים, או לפחות עשרות מיליוני שקלים מהתחייבויות שלטוניות קודמות - - -

זבולון אורלב: תתמודדו עם זה.

זבולון אורלב: אני לא חולק עליך, מר כהן, אני רק מקריא לך שוב מה כתוב בתחילת המכתב – "הריני שמחה להודיעך כי הגענו להסכמה עם שר האוצר על הקצאה מיוחדת שתינתן למערכת החינוך" וכו'.

זבולון אורלב: המנכ"לית היתה זהירה, היא אומרת – שמע, העניין הוא בהסכמה עם שר האוצר, על הקצאה מיוחדת.

עדנה רודריג: אבל יש פה רצף שלטוני.

אורי שוסטרמן: אני בטוח שעלינו ללחוץ על משרד האוצר ולהביא לביצוע ההתחייבות הזאת, אבל התלמידים אינם יכולים לחכות.

אורי שוסטרמן: העסק בוער.

אורי שוסטרמן: 15 מיליון השקלים היו אמורים להיות סכום שנתי, אז לפחות חלק מזה חייבים לשחרר עכשיו על מנת להתחיל בטיפול הנדרש, ואנחנו נמשיך בלחצים שלנו ונגיע לזה.

גנדי ריגר: אנחנו יכולים להמשיך את הדיון בלי סוף, אבל אין תשובה משר האוצר ואין תשובה משרת החינוך.

גנדי ריגר: אני מסכים עם סגן השר יורי שטרן, אנחנו צריכים להחליט על משהו באמצע, לקחת חלק מהכספים ממשרד החינוך ולהמשיך הלאה.

צבי צילקר: אני חושב שצריך להטיל את הלחץ של ועדת החינוך על האוצר.

צבי צילקר: התקציבים שבידי משרד החינוך הם כל-כך מעטים, שכל מה שנוריד מהם עלול לפגוע באחד הנושאים האחרים.

זבולון אורלב: חוק הכלים השלובים.

צבי צילקר: בדיוק.

צבי צילקר: לכן צריך ללחוץ.

צבי צילקר: מדובר בסכום כל-כך קטן, הדגשתי את זה בתחילת הישיבה.

צבי צילקר: צריך ללחוץ על שר האוצר לתוספת תקציב למשרד החינוך.

גלעד גולדמן: ברשותכם, רק הערה אחת – אני רואה חשיבות עצומה בהקצאה של התקציב הזה, אבל היות שאנחנו יודעים מהם היישובים קולטי העלייה ומה הם סדרי העדיפויות, אני הייתי פונה למשרד החינוך בהצעה לבחון אפשרות לתת עדיפות ליישובים האלה בתחומים נוספים, ויש כאלה, מהפרויקטים הקיימים ומהפעילויות הקיימות של המשרד.

גלעד גולדמן: לדוגמה, אדוני היו"ר, אתה סיירת בבית-הספר בר-אילן ברמלה, בית-ספר קולט עלייה.

גלעד גולדמן: מעל שישים אחוז מתלמידי בית-הספר הם יוצאי אתיופיה, כרגע משרד החינוך קיבל אישור של ועדת הכספים בנושא של חידושים והתאמות.

גלעד גולדמן: זה בית-הספר היחיד בעיר שאינו ממוזג.

גלעד גולדמן: נדרשת שם השקעה לא גדולה, וזאת ההזדמנות של משרד החינוך לתת עדיפות לנושא של קליטת עלייה בתחום שהוא - - -

זבולון אורלב: זה בית-הספר המוביל בקליטת עלייה ברמלה, והוא עובד בתנאים הכי קשים.

גלעד גולדמן: זאת הזדמנות לתת עדיפות בנקודה שבה יש למשרד החינוך תקציב ולא צריך לחכות לשום אישור של האוצר, אלא פשוט לתת עדיפות במקום שבו ניתן לתת אותה.

גלעד גולדמן: יש תחומים נוספים, כמו למשל הקדמת סכומי מלגות.

גלעד גולדמן: אנחנו קיבלנו רק מקדמה לתשלומי מלגות לתלמידים עולים בעיר, ובהחלט אפשר להקדים את התשלומים האלה ולתת את המלגות כבר עכשיו – ביישובים קולטי עלייה.

זבולון אורלב: טוב.

זבולון אורלב: אני חושב שאפשר לסכם את הדיון.

זבולון אורלב: קודם כל נאמר שוועדת החינוך והתרבות רשמה לפניה את התחייבות משרד החינוך - - -

איציק כהן: משרד האוצר.

זבולון אורלב: התחייבות משרד החינוך.

זבולון אורלב: זה מכתב ממשרד החינוך.

זבולון אורלב: התחייבות מנכ"לית משרד החינוך לעשר ערים, בסך 15 מיליון ש"ח, כהקצאה מיוחדת שתינתן למערכת החינוך ביישובים קולטי עלייה.

זבולון אורלב: הוועדה הצטערה ללמוד שההבטחה השלטונית טרם קוימה.

זבולון אורלב: נציג האוצר דיווח לוועדה כי הבטחה זו, שהסתמכה על תוספת מיוחדת ממשרד האוצר, הועברה משר האוצר הקודם, אברהם שוחט, לשר האוצר הנוכחי, וביצועה נתון להחלטתו של האחרון.

יצחק יגודייב: אז למעשה זה יהיה תלוי במצב רוחו של השר הנוכחי?

זבולון אורלב: לא, לא.

זבולון אורלב: מה שאני רוצה להציע, סגן השר שטרן, הוא שכל חברי ועדת החינוך יחתמו על פנייה לשר האוצר ולשרת החינוך, עם כל העובדות, בדרישה לגבש פתרון למימון ביניים.

אורי שוסטרמן: כן.

אורי שוסטרמן: אני הייתי מבקש שני דברים נוספים – לציין בהחלטה גם את החומרה שבה אנחנו רואים את המצב הבלתי נסבל שבו תלמידים עולים אינם לומדים עברית - - -

זבולון אורלב: זה נקודתי, תכף נטפל בזה.

איציק כהן: סליחה, בעצם לא התייחסתי לזה בדברי הקודמים.

איציק כהן: אני חושב שלגבי הסוגיה הזאת יש מחר דיון בוועדת החינוך ובוועדת הקליטה לגבי קליטת תלמידים עולים.

זבולון אורלב: נכון, יש לנו מחר ועדה משותפת.

יעל פרבר: ביום רביעי.

איציק כהן: בואו נישאר בסוגיה של 15 המיליון.

אורי שוסטרמן: אבל זה רק לגבי עולי אתיופיה.

איציק כהן: לא.

זבולון אורלב: לא, אבל תכף נטפל נקודתית.

אורי שוסטרמן: שנית, אם לא תהיה תגובה של שר האוצר, אני מציע שבשם הוועדה תעביר את הנושא לשר שרנסקי, כיו"ר ועדת השרים לעלייה ולקליטה, בבקשה לקיים דיון בנושא.

יצחק יגודייב: סליחה, כבוד היו"ר, אני פשוט חושב שצריכה להיות התייחסות לכלל העולים, ולא להפריד בין העולים, אתיופים במיוחד.

איציק כהן: בנושא הזה מדובר על כלל העולים.

זבולון אורלב: חברי ועדת החינוך והתרבות החליטו לחתום אישית על פנייה מיוחדת לשר האוצר, כדי לממש את ההבטחה השלטונית שניתנה כדין.

זבולון אורלב: עד כאן החלטות הוועדה.

זבולון אורלב: ועכשיו, בעניין של נצרת-עילית, ועדת החינוך אינה יכולה להיות אדישה, וגם לא לדחות את הדיון בנושא ליום רביעי, כשיושבת פה הגברת רודריג, שיש לה המשקל שלה, ואומרת – תשמע, בנצרת-עילית לא מלמדים עולים עברית בגלל בעיות של מורים פרופסיונליים או של התארגנות מערכת החינוך.

זבולון אורלב: הרי זה לא מתקבל על הדעת.

עדנה רודריג: לא מלמדים עברית מורים ישראלים.

זבולון אורלב: מורים לעברית.

זבולון אורלב: אני לא אומר מורים ישראלים.

זבולון אורלב: מורים לעברית.

עדנה רודריג: להוראת השפה.

זבולון אורלב: מורים להוראת השפה העברית.

זבולון אורלב: יכול להיות שגם עולה חדש מלפני עשר שנים יכול להיות היום מורה לעברית בתנאים מסוימים, אינני יודע.

איציק כהן: זאת אמירה גורפת.

איציק כהן: אני חושב שבסך-הכל רוב השעות לתלמידים עולים ניתנות על-ידי מורים שאינם עולים.

איציק כהן: מעבר לכך, כשהבעיה הזאת עלתה, והיתה פנייה של עיריית נצרת-עילית למשרד החינוך בעניינה, הוספנו שעות נוספות למורים עולים, לנושא של מוזיקה ונושאים אחרים לשנת לימודים שלמה, הוספנו שם נדמה לי שישים שעות בעקבות דרישה מיוחדת.

איציק כהן: אני לא יכול לתת כרגע תשובה - - -

אורי שוסטרמן: אני לא מבין איך זה פותר את הבעיה של הוראת עברית אם אתה מוסיף שעות מוזיקה.

זבולון אורלב: מר כהן, תסכים איתי שלא יכול להיות מצב שתלמידים עולים לא לומדים עברית.

איציק כהן: ודאי שלא.

איציק כהן: אין דבר כזה שתלמידים עולים לא לומדים עברית.

עדנה רודריג: מר כהן, יש תאריכים של קליטת תלמידים.

עדנה רודריג: עד חודש נובמבר, או דצמבר, אני לא יודעת בדיוק את התאריך, מתקבלים תלמידים עולים.

עדנה רודריג: אחרי זה לא קולטים.

עדנה רודריג: מה לעשות שאני נסעתי לארגנטינה והבאתי עולים חדשים, שהגיעו בינואר, בפברואר, אתמול - - -

זבולון אורלב: הייתי שם, באמת שיבחו אתכם.

עדנה רודריג: אתמול הגיעו עוד שתי משפחות, אז לא נקלוט אותן?

איציק כהן: לא אמרתי את זה.

איציק כהן: מעבר לכך, יש תלמידים עולים שמגיעים ואת לא מקבלת עבורם שעות בבית-הספר?

עדנה רודריג: אין להם מורים, כי אומרים לנו, שיש לבית-הספר מורי חירום.

עדנה רודריג: בית-ספר חרמון, מר כהן, אתה מכיר את המקום נקודתית אפילו.

עדנה רודריג: יש שם שעות פרופסיונליות - - -

איציק כהן: גב' רודריג, את עושה פה עוול מסוים, כשאת מדברת על בעיה נקודתית, ומהצגת הדברים שלך משתמע כאילו שבעיר לא נותנים - - -

זבולון אורלב: לא, הגב' רודריג אמרה שיש תלמידים; שיש כמה תלמידים, כמה כיתות, של תלמידים עולים, שלא לומדים עברית.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם מדובר בעשרה, במאה או באלף.

זבולון אורלב: אבל גם אם זה תלמיד אחד, המצב שתלמיד עולה אינו מקבל שעות השפה העברית אינו מתקבל על הדעת.

עדנה רודריג: מפי מורה לעברית.

זבולון אורלב: מפי מורה שמשרד החינוך קובע שהוא יכול ללמד עברית.

עדנה רודריג: אומרים לי – "יש שעות פרופסיונליות למורים עולים, שהם ילמדו".

איציק כהן: אני חוזר פעם נוספת – ניסינו לסייע לעיר בדרכים שונות, גם במסגרת של טיפול נקודתי, גם בהגדלה של פנימיות-היום בבתי-הספר היסודיים וגם בדרכים אחרות.

איציק כהן: אני אומר מתוך ידיעה ברורה, הדבר העיקרי שהנחה אותנו היה הידיעה שבמקום הזה יש צורך, ולכן ניסינו לסייע בדרכים שונות.

איציק כהן: בין היתר, כפי שאמרתי, הגדלה ניכרת של פנימיות-יום בבתי-הספר היסודיים, מה שאנחנו לא נוהגים לעשות במקומות אחרים.

איציק כהן: נתנו שם גם תוספת של שעות למורים עולים מעבר לקריטריונים - - -

זבולון אורלב: אבל איך אפשר להבטיח שתלמיד עולה ילמד עברית?

איציק כהן: אני לא יכול לתת לך תשובה כרגע, אני מוכן לבדוק את זה.

זבולון אורלב: לא, לא לבדוק, לוודא, אתה אחראי.

איציק כהן: אנחנו נמצאים היום ביוני, שנת הלימודים הסתיימה.

איציק כהן: בכל מקרה אני אומר שאני מוכן לקחת את העניין על עצמי לגבי השנה הבאה.

זבולון אורלב: מובן שמדובר בשנת הלימודים הבאה.

זבולון אורלב: ממך אני מבקש, גב' רודריג, לדווח.

זבולון אורלב: לשלוח לנו מכתב בסוף חודש ספטמבר, ולספר מה קרה עם הנושא הזה.

זבולון אורלב: רשמי לפנייך.

זבולון אורלב: אנחנו לא נשלח לך מכתב, אנחנו מבקשים ממך לשלוח לנו, אני יודע שלא צריך להזכיר לך.