ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 281, 2001-06-05 08:30

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך והתרבות בעניין הזמר העברי.

זבולון אורלב: ישיבה זו פותחת את אירועי יום הזמר העברי בכנסת.

זבולון אורלב: שבוע הזמן העברי מתקיים זו השנה השלישית.

זבולון אורלב: בתום היום הזה נוכל לומר שעיצבנו מסורת חדשה במפת התרבות הישראלית, שהרי לפי המסורת היהודית אחרי שלוש פעמים כבר יש חזקה.

זבולון אורלב: אז חזקה עלינו שנקיים את שבוע הזמר ויום הזמר כאן בכנסת.

זבולון אורלב: היו לנו הרבה מאוד התלבטויות לאחר האסון והרצח הנורא בדולפינריום ביום שישי,ש בו נרצחו עשרים תלמידים וצעירים בידי מרצחים פלסטינים בני-עוולה.

זבולון אורלב: היתה לנו התלבטות קשה מאוד מה אנחנו עושים עם יום הזמר, שהרי ברור שבשעה שיושבות עשרות משפחות אבלות על רצח נורא כזה, ועשרות פצועים עם משפחותיהם בבתי-החולים, קשה מאוד לשבת ולחגוג כאילו שום דבר לא קרה, ולבנו עם המשפחות האבלות ואנחנו שולחים להם תנחומים, ושולחים לפצועים ברכת רפואה שלמה והחלמה מלאה – אבל אחרי התלבטות מאוד מאוד קשה החלטנו כן לקיים את יום הזמר, אבל לקיים אותו באווירה שתעודד את המשפחות השכולות, שתחזק את אזרחי מדינת ישראל.

זבולון אורלב: לכן האווירה שלנו, גם בשירה בציבור שתהיה כאן, וגם לאחר מכן באירוע באודיטוריום, תהיה אווירה שונה, שבהחלט היא אווירה מתוך ימי השבעה, ואני מודה לכל אלה שאתמול בלילה עמלו וטרחו על שינוי התכניות – גם מנכ"ל משרד המדע, התרבות והספורט, אריה שומר, וגם לעמותה לשבוע הזמר העברי, שראשה, איתן גפני, נמצא אתנו, וכן לטלי שכולי ולכל אלה שטרחו.

זבולון אורלב: לכן אני מבקש מכולם שנזכור את המסגרת שבה אנחנו מקיימים את יום הזמר.

זבולון אורלב: השיר הידוע "הימים חולפים, שנה עוברת אבל המנגינה לעולם נשארת".

זבולון אורלב: חלפה שנה ואנחנו נשארים עם אותה מנגינה.

זבולון אורלב: אני חושב שמיותר להכביר מילים ארוכות על מהותה של השירה, משמעותו של הזמר, שהוא פתח, צוהר, לתוך לבה של החברה, פתח שמאפשר להיות מחובר באופן ישיר לנשמתו של עם, ללב התרבות.

זבולון אורלב: השירה היא לא רק חודרת, השירה גם מחברת, וכבר אמרנו בשנה שעברה שהשירה העברית היא בוודאי אחת מתעודות הזהות החשובות של עם ישראל המתחדש בארצו.

זבולון אורלב: על סדר היום שלנו שלושה נושאים שהחלטנו להתמקד בהם כדי שבמסגרת השעתיים האלנ נוכל גם לסכם כמה דברים: 1.

זבולון אורלב: נושא שבו נפתח, כי אני רואה שהמשתתף נמצא – הזמר העברי במערכת החינוך.

זבולון אורלב: נמצא אתנו עופר טוריאל, המפקח המרכז ממשרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: 2.

זבולון אורלב: לאחר מכן נעסוק במוסיקה העברית בכלי התקשורת.

זבולון אורלב: אני מקווה שעד אז יגיעו ראשי המדיה.

זבולון אורלב: אמנון שילוני מרשת ג' הגיע.

זבולון אורלב: אחרי שהוא אירח אתמול באורח כל כך יפה את מקהלת הכנסת אני חייב לגמול לו באירוח ראוי ונעים.

זבולון אורלב: 3.

זבולון אורלב: לאחר מכן נדון בנושא, שמבחינתי הוא אולי החשוב והכבד ביותר – השוד המוסיקלי, מכת המדינה של הפיראטיות בכל הגניבות של היצירה.

זבולון אורלב: בשנה שעברה בדיון שקיימנו בנושא של הזמר העברי במערכת החינוך, עמדנו על כך ששיעורי הזמר העברי נעלמו מתכנית הלימודים ומערכת השעות, ולא בכל בית-ספר, ואולי רק בבתי-ספר מעטים ישנן מקהלות המשלבות את הזמר העברי.

זבולון אורלב: כמו-כן, התברר לנו שבסל תרבות לא נכלל הזמר העברי.

זבולון אורלב: לאלה שאינם בקיאים בנושא, סל תרבות הוא פרוייקט שהורים משלמים בסדר גודל של 150 ₪ לשנה תמורת זה שבית-הספר קונה עבורם חבילה של מופעי ואירועי תרבות מכל התחומים – גם מאמנויות הבמה, גם מוזיאונים, מחול, מוסיקה וכו' – והתברר לנו שהשירה העברית, הזמר העברי נעלם.

זבולון אורלב: גם על כך רצינו לדבר.

זבולון אורלב: אני חייב לומר,

זבולון אורלב: שאחרי שהוועדה מקבלת החלטות אנחנו "מנדנדים" מאוד לרשויות המבצעות לקחת לתשומת לבן את החלטות ועדת החינוך והתרבות, ובדרך כלל אנחנו נענים ברוח טובה מאוד.

זבולון אורלב: בעניין הזה של סל תרבות – והממונה על הנושא לא נמצאת פה – אני מוכרח לומר, שאנחנו שנה שלמה מנהלים התכתבויות, ואני ידוע כ"נודניק" לא רגיל שאינו מוותר, והתכתבות ענפה יש לנו אבל זמר עברי בסל תרבות אין לנו.

נתן איתן: תכניסו את סל תרבות למשרד התרבות.

זבולון אורלב: תכף נדבר גם על מה שקורה בתחומים האחרים במשרד התרבות.

זבולון אורלב: אבל אתה צריך למנות אותי לבעל תפקיד בממשלה כדי שתהיה לי סמכות להעביר, ואני כבר חותם אתך על עסקה, שתמורת תפקיד מסוים ברשות המבצעת אני מיד מעביר את סל תרבות מחברת המתנ"סים של משרד החינוך ל"אמנות לעם" במשרד המדע, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: על-כל-פנים, אני חושב שאת האזרחים זה לא מעניין, וודאי לא את התלמידים, איפה נמצא סל תרבות.

זבולון אורלב: הסל הלך לאיבוד.

זבולון אורלב: הואיל ואנשי סל תרבות גם לא הטריחו את עצמם לכבד את הדיון הזה ולהשתתף – אני מקווה שהם הוזמנו – אני יכול רק לומר שאנחנו נחדש את ההחלטה שלנו, ואני יכול להבטיח נאמנה, שאנחנו נמשיך במאבק שלנו כדי לכלול את הזמר העברי בתוך סל תרבות.

זבולון אורלב: כי סל תרבות מבטיח חשיפה של מאות אלפי תלמידים לזמר העברי והשתלבותם באירועים של הזמר העברי.

זבולון אורלב: נעבור למערכת החינוך.

זבולון אורלב: נמצא אתנו עופר טוריאל.

זבולון אורלב: אולי תוכל לדווח, לעדכן, להעלות מה עושה מערכת החינוך כדי לקדם את הזמר, על הבעיות ועל ההישגים.

עופר טוריאל: אתחיל עם הדברים שטיפלנו בהם במהלך השנה הזאת.

עופר טוריאל: במהלך השנה הזאת, בנוסף לנושא המרכז שהמשרד קבע, החלטנו בפיקוח על החינוך המוסיקלי לקבוע כנושא מרכז נוסף את הזמר העברי.

עופר טוריאל: קיימנו הרבה מאוד השתלמויות ואני מקווה שאנחנו בכיוון הנכון.

עופר טוריאל: האמת היא שהבעיה הקשה ביותר שיש לנו היא העובדה שהרבה מאוד מורים היום הם עולים חדשים מחבר העמים, שלא גדלו על הזמר העברי, הם לא מכירים אותו, ואני עדיין מחכה לאישור מהמשרד לתקציבים בכדי לקיים יותר ויותר השתלמויות על מנת להכניס את צוות המורים הזה, שהוא יותר ממחצית המורים בישראל היום - - -

זבולון אורלב: יותר ממחצית המורים למוסיקה היום הם עולים?

עופר טוריאל: כן.

עופר טוריאל: הם מורים מעולים למוסיקה, אבל הזמר העברי הוא לא חלק מהתרבות שהם גדלו עליה ויש להם בעיה עם זה.

עופר טוריאל: הם צריכים לעבור, לא השתלמות בזמר עברי אלא הסבה לזמר עברי, מכיוון שהם צריכים להכיר את זה גם רגשית וגם היסטורית ולא רק בצורה הזאת.

עופר טוריאל: בכל אופן, יש לנו היום הרבה מאוד חבורות זמר ומקהלות, המספר גדל באחוזים רבים, שעוסקים בזמר עברי.

זבולון אורלב: יש לנו נתונים בכמה בתי-ספר לומדים זמר עברי, שירה עברית?

זבולון אורלב: בכמה בתי-ספר יש שעה שבועית אחת?

זבולון אורלב: יש לנו נתונים בכמה בתי-ספר יש מקהלות ששרות זמר עברי?

עופר טוריאל: נתונים מדויקים לא, אבל אני יכול לתת נתונים די מקיפים.

עופר טוריאל: בגני ילדים, כמובן, יש לימוד של זמר עברי מכיוון שזה מה שהם לומדים שם.

עופר טוריאל: לצערי הרב, המשרד מקציב 1,900 שעות מתוך 14,000 הדרושות, כדי לקיים מוסיקה בגני הילדים, וכל שנה יש קיצוץ בקרוב ל-15%, גם השנה.

עופר טוריאל: למרות זאת חלק גדול מגני הילדים מקבלים חינוך מוסיקלי בתשלום של ההורים, ושם, כמובן, אנחנו עוסקים למעשה אך ורק בזמר עברי.

עופר טוריאל: בבתי-ספר יסודיים, שוב, יש קיצוץ מאוד משמעותי.

עופר טוריאל: לא בכל בתי-הספר במדינת ישראל יש מוסיקה.

עופר טוריאל: יש בתי-ספר שאין להם בכלל מוסיקה.

עופר טוריאל: יש בתי-ספר שיש רק בכיתות א'-ב', או ג'-ה', או ב'-ג'.

עופר טוריאל: אין משהו מוגדר וקבוע, לצערי הרב, וזה משתנה כל הזמן, היות שיש אוטונומיה למנהלים.

עופר טוריאל: בשל כך יש ירידה מאוד משמעותית כל שנה בהיקף מספר שעות ההוראה במוסיקה בכלל, וכמובן שזה פוגע בזמר העברי.

עופר טוריאל: זאת נקודה מאוד חשובה.

עופר טוריאל: אני מרשה לעצמי לקרוא מעל הבמה הזאת למשרד החינוך - - -

זבולון אורלב: שאתה עובד שם?

עופר טוריאל: כן.

עופר טוריאל: להתחיל להתייחס לאמנויות ולמוסיקה בפרט כאל מקצוע יסוד, מקצוע חובה.

עופר טוריאל: זה מקצוע שמשום מה קוראים לו "העשרה".

עופר טוריאל: אני לא מתייחס למקצוע זה כאל מקצוע העשרה.

עופר טוריאל: זה אחד ממקצועות היסוד מכל הבחינות.

עופר טוריאל: צריך רק לקרוא היום את המחקרים של נוירולוגים, לא מוסיקאים, בנושא הזה, בתרומה הישירה של החינוך המוסיקלי מעוברים ואילך לכל תחומי הלימוד, ללא יוצא מן הכלל.

עופר טוריאל: אין מקצוע שמקנה כל כך הרבה כשרים כמו המוסיקה.

עופר טוריאל: מאז קום המדינה זה נחשב למקצוע העשרה, וכמובן שברגע שיש קיצוץ, הדבר הראשון שמבטלים זה מקצועות העשרה.

עופר טוריאל: בחטיבות ביניים יש מעט מאוד מוסיקה, ובתיכונים אני שמח שאני מצליח לשכנע הרבה מאוד בתי-ספר לפתוח מגמות לבגרות.

עופר טוריאל: יש לנו היום קרוב ל-160 מגמות לבגרות.

עופר טוריאל: זה גידול של מאות אחוזים, ובכל מגמה כזאת יש לנו חבורת זמר ומקהלות מעורבות.

עופר טוריאל: הן עוסקות בעיקר בשירה עברית.

זבולון אורלב: כמה ניגשים כל שנה לבחינות בגרות?

עופר טוריאל: היום הגענו בערך ל-3,000-3,200.

זבולון אורלב: כשמדברים על 3,000 תלמידים, שנתון במדינת ישראל שניגש לבחינות הבגרות הוא בערך 60,000.

זבולון אורלב: 60% משנתון ניגש לבחינות בגרות, אז אפשר לומר שזה 5%.

עופר טוריאל: כל שנה זה גדל לפחות במאה אחוז – גם בזמרה, גם בנגינה ובכלל בבחינות בגרות.

עופר טוריאל: אני מוכרח לומר משהו על הזמר העברי, שהוא מאוד מאוד חשוב.

עופר טוריאל: יש משהו בזמר העברי שמייחד אותו לעומת הזמר בכל העולם.

עופר טוריאל: אני מסתובב הרבה מאוד בקונגרסים בינלאומיים, בתחרויות בינלאומיים, אנחנו מיוצגים שם עם פרסים שאנחנו מביאים לארץ, תעודות זהב, תעודות כסף.

עופר טוריאל: זה משום מה לא מעניין את העיתונות, דווקא כן מעניין כישלונות בתחומים אחרים.

עופר טוריאל: אם יש הצלחה בלתי רגילה בתחום מסוים, עושים מזה הרבה רעש.

עופר טוריאל: אנחנו בכל שנה מביאים עשרות תעודות זהב וכסף וגם ארד, וזה לא מעניין אף אחד.

עופר טוריאל: הייחוד בזמר שלנו הוא שהוא קשור קשר הדוק עם ההיסטוריה והאירועים שמתרחשים כאן.

עופר טוריאל: כל שיר עברי קשור ישירות או בגיאוגרפיה או בהיסטוריה או ברגשות המיוחדים של העם הזה.

עופר טוריאל: אין דבר כזה בשום דבר בעולם.

עופר טוריאל: יש שירים שהם די ניטרליים והם יפים מאוד, אבל התחום הספציפי הזה מייחד את מדינת ישראל.

עופר טוריאל: התוצאה היא, שבכל מקום שאני מגיע בחוץ-לארץ שואלים אותי: הבאת זמר?

עופר טוריאל: הבאת שירים?

עופר טוריאל: הם מאוד אוהבים לשיר את הזמר העברי.

עופר טוריאל: זה מופיע בכל תחרות בינלאומית של מקהלות.

עופר טוריאל: כל מקהלה מתגאה בעובדה שהיא שרה זמר עברי.

עופר טוריאל: זה דבר מיוחד כדאי לדעת אותו, זה מאוד חשוב.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: תמונת המצב המצטיירת היא תמונת מצב מאוד לא טובה?

עופר טוריאל: נכון.

זבולון אורלב: לפחות פה בחדר כולנו מבינים את החשיבות.

זבולון אורלב: אתה תולה את זה באוטונומיה, אתה תולה את זה בהחלטות הנהלת המשרד שלא קובעות את מקצוע המוסיקה כמקצוע יסוד.

זבולון אורלב: מה שמפריע לי זה שגם אם יש אוטונומיה במשרד חינוך,מה פירוש אוטונומיה?

זבולון אורלב: – שמנהל, מורים והורים; הורים מאוד משפיעים על תכניות הלימודים.

זבולון אורלב: הם שותפים היום מאוד משמעותיים בתוך מוסדות החינוך.

זבולון אורלב: אם הם מגיעים למסקנה שטוב להעדיף עוד שיעור מתמטיקה על פני שיעור במוסיקה, זה דבר שצריך להדאיג אותנו מנקודת המבט התרבותית, וצריך לשקוד ולחשוב איך מתמודדים עם דבר כזה.

זבולון אורלב: כי אני מניח שמערכת החינוך לא תחזיר את הגלגל אחורנית ויישבו כמה חכמים בירושלים ויעצבו תכנית לימודים לכל בית-ספר.

זבולון אורלב: הדבר הזה נגמר.

זבולון אורלב: אני תומך שקהילה חינוכית תקבע את העדיפויות שלה בתכניות הלימודים.

זבולון אורלב: השאלה באמת אם אנחנו רואים שהאוטונומיה הזאת, הניהול העצמי של מוסדות החינוך, מביא אותנו להחלטות שמנקודת מבטנו הן החלטות תרבותיות קשות, מה עושים.

זבולון אורלב: אני שואל את עצמי מה היה קורה לו בתי-ספר היו מחליטים לוותר על לימודי אנגלית.

זבולון אורלב: האם מערכת החינוך היתה נזעקת כן או לא?

זבולון אורלב: ברור לי שהתשובה היא חיובית.

זבולון אורלב: גם כאן ברור לי שהתשובה צריכה להיות חיובית, ואני חושב שהשיטה צריכה להיות בעידוד בונוסים.

זבולון אורלב: כלומר, על-ידי מתן בונוסים לעודד, לא במתן הוראות.

זבולון אורלב: אין הוראות שהולכות מלשכת השר בירושלים אל הכיתה בשכונת תל-ברוך, אלא על-ידי בונוסים.

זבולון אורלב: אני חושב שנחדש את התביעה שלנו למערכת החינוך לדאוג שבתי-הספר ילמדו מוסיקה.

עופר טוריאל: אם זה יהיה מקצוע חובה, תהיה התקדמות.

זבולון אורלב: או על-ידי מקצוע חובה או על-ידי עידוד.

קריאה: אתה יודע מה אפשר לעשות בארבעים אלף שקל לשנה?

זבולון אורלב: לכן אמרתי על-ידי עידוד ותוספת משאבים.

זבולון אורלב: הנושא של השתלמויות מורים, שחמישים אחוז מהמורים הם מורים למוסיקה מצוינים, עולים חדשים, ואנחנו אוהבים אותם, אבל שאין להם שום רקע ושום ידע בזמר העברי, הוא נושא מטריד מאוד.

זבולון אורלב: בנושא זה נתבע בצורה ברורה ומפורשת ממערכת החינוך לעשות מבצע תלת-שנתי שהמורים האלה יעברו השתלמויות.

זבולון אורלב: זו לא השתלמות של יום, זו השתלמות רצינית יותר, זה לא ה-106 שעות, יחידת השתלמות מינימלית - -

עופר טוריאל: יש תכנית מוכנה.

עופר טוריאל: יש לנו תכנית ממש מוכנה של השתלמויות מחוזיות, רק צריך תקציב לזה.

זבולון אורלב: באיזה תקציבים מדובר?

עופר טוריאל: בהתאם להיקף התקציב יהיה היקף ההשתלמויות.

עופר טוריאל: זה עניין של שעות.

זבולון אורלב: מערכת החינוך עורכת השתלמויות בהיקף של כמיליארד שקלים.

זבולון אורלב: נקבל על עצמנו לפעול שבמערכת הזאת תינתן עדיפות לאותם מורים, ואנחנו נכלול את זה בהחלטות שלנו.

איתן גפני: אני חושב שאפשר לכלול את הנושא של המוסיקה הישראלית בנושא החינוך גם לנושא המרכזי של שבוע הזמר, שזה הגניבות והפיראטיות, משום שהנושא של מלחמה נגד גניבות הוא גם נושא חינוכי, הוא לא רק נושא מסחרי או כלכלי.

איתן גפני: זה נושא שלא זקוק לתקציבים.

איתן גפני: אולי אנחנו יכולים לפנות מפה למערכת החינוך בבקשה שיקדישו שיעור אזרחות או שיעור חינוך לדיון או לשיחה או לקבל נתונים על הנושא של גניבות בכלל, של אזרחות טובה, כי זה מובן מאליו שאדם צריך להיות אדם הגון, אבל להמחיש את הנושא, שהם רגילים לשמוע מוסיקה, ישראלית או לא ישראלית, וקיימות גניבות בנושא, ובני הנוער וההורים שותפים בעצמם.

זבולון אורלב: מישהו כתב לי באחד המסמכים שהכינו את הדיון הזה, שבעבר מערכת החינוך שילמה לאקו"ם תמלוגים גלובליים עבור שימוש במוסיקה ישראלית במערכת החינוך.

זבולון אורלב: לאחרונה ההסדר הזה הופסק.

זבולון אורלב: אני שואל האם האינפורמציה נכונה?

עופר טוריאל: האינפורמציה כבר לא נכונה.

עופר טוריאל: האינפורמציה היתה נכונה בשנה שעברה.

עופר טוריאל: התחייבתי לטפל בנושא וזה טופל.

זבולון אורלב: אנחנו שמחים לרשום לעצמנו, שבעקבות הערה שהיתה כאן לפני שנה בעיה אחת קטנה לפחות נפתרה, ומערכת החינוך חידשה את התשלום לאקו"ם עבור תמלוגים של שימוש במוסיקה ישראלית במערכת החינוך.

עופר טוריאל: עוד הערה קטנה בנושא הזה: שלחנו הוראות וללא הפסק אנחנו מטפלים בנושא של להפסיק להעתיק ולצלם אלא לקנות.

עופר טוריאל: לא הבנתי, מה אתם עושים?

עופר טוריאל: אנחנו בקונסבטריונים, בבתי-ספר, כל הזמן מטיפים להפסיק להעתיק.

עופר טוריאל: מה שקורה הוא שמעתיקים, מצלמים, מקליטים.

זבולון אורלב: תכף נטפל בכל הנושא הזה של השוד המוסיקלי.

זבולון אורלב: הנושא השני זה מוסיקה עברית בכלי התקשורת.

זבולון אורלב: אני מציע שניתן לאמנון שילוני או אם מישהו מהעמותה רוצה להתייחס קודם.

נתן איתן: אני רוצה להציג סקר טרי שיצא השבוע.

נתן איתן: הסקר האחרון של חברת "חקר" נעשה לפני האירוע האחרון בדולפינריום, והוא שאל לגבי הזמר העברי בכלל, בעיקר בדגש על ערוצי טלוויזיה.

נתן איתן: שחררו לי שלושה נתונים, שאני חושב שהם נתונים חשובים.

זבולון אורלב: מי עשה את הסקר?

נתן איתן: חברת "חקר" בהזמנת חברת "מגה טי.וי.", חברה שמתעתדת להקים ערוץ טלוויזיה כשהדגש הוא ישראליות.

נתן איתן: השאלה הראשונה: "האם אתה תהיה מוכן לצפות בערוץ טלוויזיה שהדגש המרכזי שלו הוא ישראליות?

נתן איתן: " - 85% השיבו בחיוב.

זבולון אורלב: מה זה ישראליות?

נתן איתן: היתה סדרה שלמה של שאלות: הפקות ישראליות, נושאים הקשורים לישראל, זמר ישראלי עברי.

נתן איתן: לא רק זמר אבל בכלל.

נתן איתן: לגבי הזמר היתה שאלה "האם אתה רוצה לצפות בזמר עברי או בערוץ שיטפל בזמר עברי" – 80% ביקשו לצפות בערוץ טלוויזיה שהדגש שלו הוא זמר עברי.

נתן איתן: תת-סעיף בשאלה הזאת התייחס לזמר המזרחי.

נתן איתן: מתוכם 43% היו מעוניינים לצפות בערוץ שיש בו דגש על זמר מזרחי.

נתן איתן: זה מצטרף לסקרים אחרונים שעשינו – למעלה מ-40% מהאזרחים טוענים שאין מספיק זמר עברי באמצעי התקשורת.

נתן איתן: אני חושב שזאת נקודת המוצא.

זבולון אורלב: צריך לציין שבשנת היובל רשת ג' קיבלה על עצמה להשמיע שירים עבריים בלבד.

זבולון אורלב: בעיני זו היתה הצלחה גדולה מאוד, ואני מודה שבשנת היובל הרדיו האישי שלי היה מכוון הרבה מאוד לרשת ג' בגלל ההחלטה הזאת.

אמנון שילוני: זה העלה לנו את הרייטינג...

זבולון אורלב: על-פי הנתונים שיש בידינו, 45% מהשירים המושמעים ברשת ג' הם שירים עבריים.

אמנון שילוני: לא, 100%.

אמנון שילוני: בימים אלה אנחנו מכינים רשימה או אפילו הוצאנו למכרז שלושה-עשר אוספים של תקליטורים שאנחנו הולכים להוציא אותם חדשים לשוק, שהם כולם קשורים במוסיקה הישראלית בכל גווניה ובכל זרמיה, בין אם זה רוק, בין אם זה ים-תיכוני, בין אם זה אפילו התזמורת הסימפונית של רשות השידור שמבצעת מופע, ותקליטור שייצא בעקבות זה רק על המוסיקה הישראלית.

אמנון שילוני: שאול זהבי עיבד וזה דבר ממש חדש.

אמנון שילוני: השיר שאתם, חברי הכנסת, שרתם אצלנו, ולמעשה שבועיים קודם הקליטו אותי מרגלית צנעני ומיקי גבריאלוב, אנחנו מימנו את זה – אסור עוד לומר את זה כאן במשכן, כי התקציב של רשות השידור עוד לא אושר - - -

זבולון אורלב: אושר.

אמנון שילוני: אבל יש עוד הצבעה.

זבולון אורלב: יש רוויזיה בשעה אחת-עשרה.

אמנון שילוני: לכן אסור להגיד שאנחנו מימנו.

זבולון אורלב: אני חושב שאם היו מפרידים את התקציב של רשת ג' היו מאשרים את התקציב.

אמנון שילוני: לפיכך, רוני ומיקי, חברות התקליטים, אנחנו אתכם, לצדכם, במאבק

אמנון שילוני: כם הצודק בפיראטים, ותרומתנו לעניין הזה היא בהגברת השידורים וחשיפה של האומנים הישראלים לציבור המאזינים.

אמנון שילוני: אנחנו עושים כל זאת בתשע-עשרה שעות של מוסיקה ישראלית נוסטלגית מתחדשת, ים תיכונית, רוק באמצע הדרך.

אמנון שילוני: עם זאת חסרים לנו אמצעים תקציביים ובשל כך איננו משדרים לא באינטרנט ולא משדרים עשרים וארבע שעות, כי כל שאר כלי התקשורת האלקטרוניים – אני מדבר על תחנות רדיו - - -

זבולון אורלב: כמה שעות אתם משדרים?

אמנון שילוני: תשע-עשרה.

אמנון שילוני: היום אין תחנת רדיו בארץ, ולא משנה אם היא פיראטית או אם היא ארצית או אזורית, שלא משדרת עשרים וארבע שעות.

אמנון שילוני: זו הרשת היחידה שמשדרת רק שירים ישראליים והיא משדרת רק תשע-עשרה שעות.

אמנון שילוני: זה עניין שמאוד קל לסדר את זה, רק צריכה להיות החלטה בעניין.

זבולון אורלב: החלטה עם כסף?

אמנון שילוני: הפרסומת מניבה 200 מיליון שקל בשנה לרדיו, ולהעלות לשנה תוספת כזאת צריך חצי מיליון שקל.

אמנון שילוני: ממש לא הרבה.

אמנון שילוני: אתכם, היושבים בדיון, אני מזמין להמשיך לפנות אלינו לבקש עוד שידורים, עוד מופעים, עוד אוספים.

אמנון שילוני: הבקשות שלכם מחזקות אותנו לא רק ברייטינג, בעיקר במהות, ובתרומה הממשית לקידום הזמר העברי.

זבולון אורלב: יושבים פה נתן הרן ועזרא סולימן מראשי עמותת זמר ישראלי ים-תיכוני.

זבולון אורלב: אני זוכר שבעבר היו טענות לגבי הזמר הים-תיכוני שאין לו מספיק ביטוי.

עזרא סולימן: השכיל חברי אמנון שילוני מקול-ישראל להביא פה דוגמאות של הפקות שרשת ג' מפיקה ועומדת להפיק בקרוב, בשיתוף פעולה בייחוד אתנו, ויש שיתוף פעולה אתנו, אבל, לצערי, המציאות שונה לחלוטין.

עזרא סולימן: כשמדובר על מאה אחוז מוסיקה ישראלית ברשת ג', רבותי, תקשיבו טוב, אחוז ההשמעות של המוסיקה הים-תיכונית בשנת 2000 ברשת ג', קול-ישראל, 5%.

עזרא סולימן: 5% על-פי נתונים ורשימות של השמעות רשות השידור.

עזרא סולימן: תקשיבו טוב למה שאני אומר: 5% מתוך מאה אחוז מוקדשים לזמר הים-תיכוני.

אמנון שילוני: זה לא נכון.

עזרא סולימאן: זה נתון שבדוק על-פי רשימות שידור שאנחנו מקבלים מרשות השידור.

עזרא סולימאן: זה נכון ואני אוכיח.

דורית ענבר: מתוך כלל המוסיקה או המוסיקה הישראלית?

עזרא סולימאן: המוסיקה הישראלית.

עזרא סולימאן: אני מדבר על קול-ישראל.

עזרא סולימאן: בגלי-צה"ל – 2%.

דורית ענבר: מתוך כלל המוסיקה, לא מהמוסיקה הישראלית.

עזרא סולימאן: מה הקשר?

עזרא סולימאן: גלי-צה"ל זו תחנה ממלכתית, רבותי, והיא אמורה, לטעמי ולטעם רבים מאתנו, אני מניח, להשמיע מוסיקה ישראלית.

עזרא סולימאן: 60% מההשמעות בגלי-צה"ל הן של מוסיקה אחרת, לועזית.

עזרא סולימאן: מתוך ה-40% הנותרים אני מושמע שם 2%, וזה בדוק, על-פי רשימות שידור שלהם.

עזרא סולימאן: מעבר לזה, סקר של מינה צמח לפני שנה, שפורסם בערוץ 2, קבע, ש-70% מהציבור הישראל אוהד את המוסיקה הזאת.

עזרא סולימאן: איך זה צריך לבוא לידי ביטוי בכלי התקשורת?

עזרא סולימאן: וזה לא בא.

עזרא סולימאן: למה?

עזרא סולימאן: יש לנו אמנים כמו אתי לוי, שהאמרגן ישראל בונדק יושב מאחורי, מכרה שלושים אלף עותקים.

עזרא סולימאן: לא הושמעה בשנת 2000, נכון להיום, אפילו פעם אחת.

עזרא סולימאן: בקול-ישראל הושמעה מכסימום שש פעמים.

עזרא סולימאן: שלושים אלף עותקים.

עזרא סולימאן: בן ארצי קיבל תקליט פלטינה והוא הוזמן לדן שילון אחרי די.

עזרא סולימאן: ג'יי.

עזרא סולימאן: אחד.

עזרא סולימאן: אביא עוד דוגמאות: יש זמרים כמו יוסי איידן, שריף, אבי ביטר, יצחק קאלה, קובי פרץ – אלה מכרו השנה למעלה משלושים אלף עותקים, הושמעו מכסימום עשר פעמים ברדיו, ואני שואל למה.

עזרא סולימאן: אביא לכם עוד נתונים:

עזרא סולימאן: בשנת 1994 הוקמה ועדה על-ידי מליאת רשות השידור ומינו את מני ויצמן, והוועדה הזאת קבעה והחלטה, שישמיעו לפחות שלושים אחוז מוסיקה מהז'אנר הים-תיכוני.

עזרא סולימאן: מה עשו עם זה עד היום?

עזרא סולימאן: ב-1995 היתה השמעה 12%, ב-1996 ירד ל-8%, ב-1997 ירד ל-6%, והיום אנחנו מגיעים למצב של 5%.

עזרא סולימאן: בדיוק הפוך.

זבולון אורלב: אני חושב שהמסר שלך מאוד מאוד ברור.

איתן גפני: זה נשמע מאוד מוזר אם אני אגיד שאני אוהב מוסיקה ים תיכונית, כי כולנו אוהבים מוסיקה ים תיכונית, וזאת הסיבה שהמוסיקה הים תיכונית היא בעצם המוסיקה המרכזית במוסיקה הישראלית.

איתן גפני: אני חושב שהגענו לשבוע הזמר העברי בכנסת בכך שהתאחדנו כל הגורמים שעוסקים במוסיקה ישראלית – יוצרים, מבצעים, מוסיקאים, מפיקים, אנשי חברות תקליטים וכו' – התאחדו על מנת לשבת כאן ובמשך כל השנה מול הציבור בישראל ולהגיד, אנחנו כולנו מוסיקה ישראלית, המוסיקה הישראלית של כולנו.

איתן גפני: בתוכנו, בתוך העמותה, כפי שאתה רואה, יושבים גם נציגי "עזית" וגם נציגי "עפיל", כי אלה עמותות לגיטימיות שבאות לייצג אינטרס לגיטימי של קידום מוסיקה מזרחית, ובתור שכאלה הם מקדמים מוסיקה ישראלית, וכולנו שותפים ברצון הזה.

איתן גפני: מצד שני, מכיוון שאין פה נציגים של מוסיקה אשכנזית או מוסיקה פולנית - - -

עזרא סולימן: אין ז'אנר כזה.

זבולון אורלב: אני לא מציע לעצום עיניים.

איתן גפני: המוסיקה המזרחית לגבינו היא מוסיקה ישראלית, אין לגבינו מוסיקה מזרחית.

איתן גפני: כולנו שרים מוסיקה ישראלית.

איתן גפני: הקיפוח הוא באמת עניין של הגדרות.

איתן גפני: יכול להיות שאתה צודק, אני מנסה ביום הזמר העברי בכנסת לייצג את כולנו.

איתן גפני: זאת אומרת, לבוא ולומר, יש מוסיקה ישראלית ובתוך המוסיקה הישראלית יש יותר מצליחים ויש פחות מצליחים, יש יותר בולטים, יש פחות בולטים.

עזרא סולימן: אתה מורח את זה.

אריה שומר: אני חדש בז'אנר הזה – פולני, אשכנזי, מזרחי, לא חשוב.

אריה שומר: אבל אני רוצה להצטרף למה שאמר עזרא, לא מבחינת אחוזים, האחוזים פה לא חשובים – 5%, 30%.

אריה שומר: 80% - אנחנו במשרד המדע, התרבות והספורט ישבנו השנה מספר פעמים עם החבורה הנכבדה הזאת.

אריה שומר: אנחנו רואים במפורש אותם כחלק מהנושא הזה חד וחלק, ואנחנו גם עוזרים השנה בפסטיבל הזמר שמתקיים, ה"שרקייה", למדנו את המילה הזאת, ואני חושב שאתם אומרים דברים נכונים.

אריה שומר: משרד התרבות יעשה הכול כדי שתהיו מאוזנים בכל הדברים שניתן לעשות, ואנחנו הוכחנו את זה גם השנה, ואתם יודעים את זה טוב מאוד.

אריה שומר: לגבי רשות השידור, במיוחד אם אפשר לתמוך בעניין הזה, אנחנו בוודאי נתמוך.

אמנון שילוני: לחדד את מה שעזרא אמר:

זבולון אורלב: איך יכולים להיות הנתונים שעזרא אמר?

אמנון שילוני: הנתונים מאוד נחמדים רק הם לא נכונים, מפני שבקול-ישראל משדרים את קול המוסיקה, שזה מוסיקה קלאסית.

אמנון שילוני: כשהוא אומר 5% מוסיקה מזרחית בקול-ישראל, קול המוסיקה זה רשת של מוסיקה קלאסית.

אמנון שילוני: 88 זו רשת של מוסיקה לועזית ברובה.

אמנון שילוני: ברשת א' משדרים שירים עבריים וחסידיים ומזרחיים ים-תיכוניים.

אמנון שילוני: ברשת מורשת, שלא מכירים, יש שירים ישראליים בלבד.

אמנון שילוני: רשת ג' היא מאה אחוז של שירים עבריים, ובנתון שיש לי, חד-משמעית אני יכול להראות לך שבלוח השידורים יש 18% תכניות יום-תיכוניות.

אמנון שילוני: אני לא מדבר על כך שיש הכרח לכל עורך לשדר בין שניים לשלושה שירים ים-תיכוניים בכל שעה.

אמנון שילוני: כך שהנתון שלך הוא פשוט לא נכון.

זבולון אורלב: מר סולימן, אנחנו לא מתכוונים כרגע לעשות סימפוזיון בעניין הזה.

זבולון אורלב: חשבתי שראוי לתת ביטוי לבעיה הזאת, להשמיע אותה.

אמנון שילוני: מבחינת הזמר הים-תיכוני אם תמצאו עוד תחנה שמקדמות כמונו, אני אתן לה פרס משלי.

עזרא סולימן: העניין הוא לא רשת ג'.

אמנון שילוני: אני מייצג את קול-ישראל לצורך העניין.

אמנון שילוני: בקול-ישראל הזמר הים-תיכוני זוכה לתהילה ולתפארת.

זבולון אורלב: דידי מנוסי, רצית להעיר בנקודה הזה?

זבולון אורלב: בבקשה.

אמנון שילוני: יש לנו שעה אחת של שירים חסידיים, אז לא לכעוס עלינו.

דידי מנוסי: פחדתי מהתחלה שנגיע לעניין הזה של אפליה.

דידי מנוסי: זה מפחיד אותי כל פעם מחדש שבאים ואומרים לי מוסיקה מזרחית, וכולנו יודעים שהנקודות האלה לא נכונות.

דידי מנוסי: המוסיקה המזרחית היא חשובה והמוסיקה הים-תיכונית היא חשובה והיא נשמעת, וכל הזמן דוחפים אותנו עם אפליה.

דידי מנוסי: אני מציע, קודם כול, לרדת מזה, מפני שיש גם מוסיקת ישראל היפה ויש גם מוסיקה חסידית ויש מיליון סוגי מוסיקה, ונפסיק להתפלג.

דידי מנוסי: אני חושב שבאנו לדון פה על דבר הרבה יותר חשוב והוא היחס בין התשדורת ובין השירים הישראליים, ובעיקר הכמות הישראלית מול הלועזית.

דידי מנוסי: לפי הנתון שיש בידי, צריך שיהיה 50% מוסיקה ישראלית.

דידי מנוסי: בטלוויזיה, אם אני לא טועה - - -

זבולון אורלב: מיד נדבר על הטלוויזיה.

זבולון אורלב: עכשיו אנחנו עוסקים בקול-ישראל.

דידי מנוסי: אני נותן את זה כדוגמא.

דידי מנוסי: בטלוויזיה יש חוק האומר, חייבים כך וכך אחוזים של הפקה ישראלית.

דידי מנוסי: ישנו הסכם עם רשויות השידור של 50% מוסיקה ישראלית, והן לא מקיימות.

יוריק בן-דוד: יש חוק הזמר העברי.

דידי מנוסי: אני מציע לרדת מהעניין של האפליה.

דידי מנוסי: פשוט נמאס לשמוע את זה כל כך הרבה.

דידי מנוסי: אני באמת כועס.

זבולון אורלב: מיכאל וולפה מהאקדמיה למוסיקה, בבקשה.

מיכאל וולפה: לפני שנכנסים לכל הדברים המסחריים והעכשוויים, וזה לא משנה אם מדברים על אתי לוי או בן ארצי, צריך לזכור שזמר עברי זו תרבות ויש בה נדבכים נדבכים של תרבות.

מיכאל וולפה: את משה וילנסקי אין מי שייצג עכשיו כי הוא לא בחיים.

מיכאל וולפה: את סאשה ארגוב אין מי שייצג עכשיו, כי הוא לא בחיים.

מיכאל וולפה: כתבי היד שלהם נמצאים כבר בארכיון של הספריה הלאומית.

מיכאל וולפה: כל הנושא של תרבות הוא דבר שנבנה נדבכים נדבכים.

מיכאל וולפה: מדברים פה על כל מיני ערבים ברשת ג'.

מיכאל וולפה: יש פחות ופחות אנשים שיודעים לעבד זמר עברי כמו שצריך.

מיכאל וולפה: יש הרבה תכניות של זמר עברי בטלוויזיה, והיתה תכנית יפה עם שושנה דמארי לא מזמן, אבל מי שאזנו פקוחה גם לאיכות המנחים די נסער.

מיכאל וולפה: אני לפחות נסער הרבה פעמים מרמת ההתייחסות לזמר העברי.

מיכאל וולפה: אני חושב שיש לנו עוד המון מה לעשות בתחום הזה.

מיכאל וולפה: יש לנו בעיה קשה מאוד בהתייחסות לעומק לכל הנדבכים האלה.

מיכאל וולפה: למשל מוסיקה מזרחית זה גם שרה לוי-תנאי וגם עובדיה טוביה, זה לא רק אתי לוי, ויש שירי עדות וכו'.

מיכאל וולפה: הארכיון של רשות השידור מוצף בהקלטות ישנות, הקלטות היסטוריות מדהימות שנעשו לאורך השנים, שחלק גדול מהן הולך ונרקב בכל מיני מרתפים.

מיכאל וולפה: חלק הצליחו להציל וחלק לא.

מיכאל וולפה: הארכיון של הספריה הלאומית מלא בחומר שלא מצליחים להשתלט עליו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ביקש גם לדבר דני רובס, זמר ומלחין וכותב שירים עבריים.

זבולון אורלב: בבקשה.

דני רובס: אני רוצה לפנות לכל החברים שנמצאים סביב השולחן הזה, רבותי, החולה שלנו גוסס ואנחנו דנים בצבע של הבגדים שלו, אם משדרים מספיק שירים מזרחיים או מספיק שירים כאלה ואחרים.

דני רובס: תסתכלו סביב, תפתחו את העיניים, תשאלו את האנשים שמתעסקים במוסיקה ישראלית בשטח, לא מסביב, בשטח עצמו, שנוסעים לכל מיני מקומות ומופיעים בפני עשרה אנשים ושלושים איש וארבעים איש, ואלה אנשים של "אמנות לעם" ואמנים פרטיים ואומנים מזרחיים וכל האמנים האחרים – המוסיקה הישראלית שלנו נמצאת במצב איום ונורא, במצב מחריד.

דני רובס: מבחינת התקשורת, שידור מוסיקה עברית, אני רוצה כאמן לברך את רשת ג', שאלה כן מקדמים וכן משדרים את המוסיקה הישראלית.

דני רובס: אבל באופן כללי אינני חושב שהכמות פה קובעת.

דני רובס: אני חושב שמה שקובע זה היחס באופן כללי, והיחס קובע דוגמא אישית של כל האנשים שנמצאים כאן סביב השולחן.

דני רובס: אם כל האנשים שכאן, כולל חברי הכנסת וכל האנשים המכובדים, יתאספו ביחד ובאמת יתנו למוסיקה הישראלית את הכבוד שמגיע לה, וכבוד זה לא רק כמות השידורים שמשדרים – חמישים אחוז או שלושים אחוז או ארבעים אחוז – אלא זה שלא משדרים את השירים הישראליים.

דני רובס: את המונח "זמר עברי" אינני כל כך אוהב, ותסלחו לי.

דני רובס: אני מדבר על שירים ישראליים.

דני רובס: אני ישראלי וכולנו שרים שירים ישראליים, מוסיקה ישראלית.

דני רובס: גם המוסיקה המזרחית וגם המוסיקה הים-תיכונית, החסידית, הפולנית והצר'קסית, כולן מוסיקה ישראלית.

דני רובס: אני רוצה שאת המוסיקה הישראלית לא ישדרו בסוף התכנית כאשר רצים עליה שמות המפיק והבמאי, שהמוסיקה הזאת לא תידחק תמיד לפינות האחרונות של חמש השניות שבין קטע לבין קטע, אלא שיתנו לה את הכבוד של יצירת אמנות כמו בכל מקום מכובד בעולם.

דני רובס: כל מקום מכובד נתון כבוד למוסיקה שלו, ואני מדבר גם על הרדיו וגם על הטלוויזיה וגם על כל מקום אחר.

דני רובס: שיר זה יצירה שלמה ומלאה שצריך להתייחס אליו בכבוד רב.

דני רובס: מי שלא מתייחס אליו בכבוד, אחר-כך לשבת ולספור מתחת לשולחן את המספרים – 20%, 30%, 40% - אתם מוזמנים לעשות את זה בלעדי ובלעדי הרבה אמנים אחרים אני חושב.

זבולון אורלב: אריה לבנון, בבקשה.

אריה לבנון: הייתי רוצה לקשור בין הנקודה הראשונה שדיברנו עליה, החינוך המוסיקלי, לבין הנושא של היום, של המוסיקה הישראלית בתקשורת.

אריה לבנון: אני חושב שיש הרבה משותף והרבה מה שקושר.

אריה לבנון: המוסיקה הישראלית היא מושג מאוד מאוד רחב.

אריה לבנון: האם כשאנחנו אומרים מוסיקה ישראלית לגבי תלמיד בכיתה ד' או בכיתה ה' בבית-ספר יסודי, אנחנו מתכוונים ל"אל גינת אגוז" או ל"נערה ממש אוצר"?

אריה לבנון: שניהם מוסיקה ישראלית.

אריה לבנון: השאלה היא מה חשוב יותר.

אריה לבנון: היום אנחנו חשופים לאמצעי התקשורת בצורה מאוד מאוד אגרסיבית.

אריה לבנון: אני לא מדבר על רשת ג' אלא על הטלוויזיה.

אריה לבנון: מה שהילדים סופגים ושומעים זה לא "סלינו על כתפינו", שהיו צריכים לשיר לפני שבוע-שבועיים, הם שומעים את התכניות של הילדים, הם שומעים את השירים של הזמרים השלאגרים, הלהיטים, וזה מה שהם לומדים.

אריה לבנון: אנחנו לא בונים על פולקלור כי לא היה לנו פולקלור.

אריה לבנון: בדרך כלל יצרנו את הפולקלור.

אריה לבנון: זהבי, ידידיה אדמון, יצרו פסבדו-פולקלור, מכיוון שרצו לכתוב מוסיקה שמתאים לאזור הגיאוגרפי ואז היטו אוזן למוסיקה המזרחית והלכו בכיוון הזה.

אריה לבנון: כמה ילדים יודעים בבית-הספר את "שדמתי", שזה אולי השיר הכי חשוב שנכתב בישראל?

אריה לבנון: בעוונותי הרבים, יש מאחורי תשע שנים כמורה למוסיקה בבתי-ספר, זה היה בין השנים 1951-1960, ויש מאחורי עשרים שנה כמרצה במכללת לוינסקי, במדרשה למורים למוסיקה, ולא פעם לא הילדים של בית-הספר, ולא העולים החדשים שגדלו על זמר אחר, אלא ילדים ישראלים, ילידי הארץ, כשאני אומר "שיבולת בשדה", הם אומרים, מה זה, לא שמעתי אף פעם.

אריה לבנון: לכן אני חושב שאנחנו צריכים לא רק בבתי-הספר לדאוג שהמורים החדשים, שהם למעלה מחמישים אחוז, יידעו את הרפרטואר של השירים הישראליים, וגם שיידעו הם לא יהיו כמו אלה שספגו את זה בדם, אבל אין ברירה, אנחנו קולטים עלייה, אבל אמצעי התקשורת צריכים למצוא בכוונה פינה לאותה ארכיאולוגיה מוסיקלית של המוסיקה שהיא באמת הבסיס הפולקלוריסטי שלנו.

אריה לבנון: נפגשנו פה אחרי מאות שנים, אם לא אלפיים שנה, שלא שמענו מוסיקה ישראלית.

אריה לבנון: אנחנו מביאים את המטען של השירים של כל עדה ועדה, שבדרך כלל מוצאים את זה בפיוטים של בתי-הכנסת, אבל בשירי החול, שירי היום-יום, אלה אותם השירים שרק ילדי הגן חשופים להם היום.

אריה לבנון: רק ילדי הגן שרים את "סלינו על כתפינו".

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אני חושב שהמסר שלך ברור.

זבולון אורלב: אני מציע שנעבור לטלוויזיה הישראלית, ליצחק זוננשיין, שהוא מנהל מחלקת הבידור.

זבולון אורלב: רשת ג' יש לה תעודת זהות מאוד ברורה, ואני חושב שהם באמת זוכים לברכות רבות.

זבולון אורלב: אבל ברור שהטלוויזיה היא כלי שמעצב מאוד גם את סולם הערכים, מה חשוב ומה חשוב יותר.

זבולון אורלב: אני גם שותף לאותה הרגשה שהזמר העברי, הזמר הישראלי, נדחק, מול ז'אנרים ודברים אחרים.

יצחק זוננשיין: אני מייצג את ערוץ 1 בלבד.

יצחק זוננשיין: דיברתם על עניין התקציב, לא הייתי מזכיר את זה, אבל כרגע אנחנו די ערוץ וירטואלי מאחר ואנחנו עובדים ללא תקציב.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על התקופה שהיה לכם תקציב.

יצחק זוננשיין: אני רוצה לדבר על העתיד, אבל את העתיד הרסו לנו מבחינת השנה הבאה.

יצחק זוננשיין: לא משנה אם יאשרו או לא, אין 2002 מבחינת תכנונים.

יצחק זוננשיין: זה עצוב, כי אי-אפשר לתכנן לשנה הבאה שום דבר.

יצחק זוננשיין: מה שיש זה מה שיש.

יצחק זוננשיין: כדאי לחשוב על זה לפני שמעירים הערות, כי זה מאוד עצוב מה שקורה.

יצחק זוננשיין: בוא נדבר על העניין שעליו שאלת ושאליו התייחסו דוברים קודמים.

יצחק זוננשיין: מבחינתנו כערוץ 1 אנחנו מאוד משקיעים בנושא של זמר עברי.

יצחק זוננשיין: יש לנו תכניות שמושקעות רק בעניין הזה.

יצחק זוננשיין: יש לנו פורמטים שאנחנו בונים על העניין הזה.

יצחק זוננשיין: אני רוצה לציין שהפקה של תכנית טלוויזיה אחת היא בערך כמו שנת שידורים רדיופונית של תכניות או שמעבר לזה.

יצחק זוננשיין: זאת אומרת, לא מדברים בדיוק על אותו מדיום.

יצחק זוננשיין: אמנון יודע שאנחנו משדרים דרך אנטנות, זה מה שדומה בין רדיו לטלוויזיה, אבל להפיק תכנית טלוויזיה זה לא לשים דיסקים ולדעת שמתי יותר דיסקים עבריים או שמתי יותר דיסקים לועזיים.

יצחק זוננשיין: זה להפיק ז'אנר, זה להפיק פורמט.

יצחק זוננשיין: וכשאנחנו עושים תכניות כמו "שירים שנשארים" או תכנית כמו "תוצרת הארץ", ואני לא מדבר על "טברנה" ולא על תכנית "שירים שאוהבים", אלא על תכניות שמוקדשות רק לזמר עברי, כל הזמרים שנמצאים פה ומשתתפים בתכנית "שירים שנשארים", הם יודעים שזו תכנית שבאה להעשיר את הזמר העברי מהעבר.

יצחק זוננשיין: זאת אומרת לא כל הזמרים, כמו שדיברתם קודם על המופע של שרית חדד ו"טיפקס", לא כל הזמרים העבריים שרית חדד ו"טיפקס", יש עוד כמה זמרים שצריך להביא אותם ויש עוד כמה שירים שצריך להביא אותם.

יצחק זוננשיין: אני לא מדבר על ז'אנר.

יצחק זוננשיין: אני מדבר על השמות שאתה ציינת, שצריכים להיות, ואנחנו מנסים בכל תכנית "טברנה" להביא אחד מהם, כדי לגלות אנשים.

יצחק זוננשיין: לכן כשאנחנו מדברים על הפקת תכניות טלוויזיה, אנחנו זקוקים להמון שיתוף פעולה, המון השתתפות של הגורמים כאן, ולא תמיד עצם ההשתתפות חופפת את הרצון למקור פרנסה למשל.

יצחק זוננשיין: זאת אומרת, הטלוויזיה בערוץ 1 לא יכולה לשלם לכל סוגי האמנים את אותו תשלום למשל ויש ויכוחים.

יצחק זוננשיין: לא מזמן עשינו תכנית "שירים שאוהבים", ודודו פה, והיה לנו ויכוח שפתרנו אותו על הצד הטוב, וגם אילי פה והוא השתתף בתכנית הזאת, כדי לראיין אמנים על שירים שהם שרו לפני עשרים ושלושים שנה, אבל לראיין אותם ולשמוע את הסיפור סביב אותו שיר.

זבולון אורלב: למה בכל שיחות ההכנה לקראת ישיבה כזאת שאנחנו מקיימים עם יוצרים ואמנים, חוזרת ועולה ההרגשה שהזמר העברי איננו מקבל את הביטוי הנכון, אין לו המשקל הנכון, אין לו המעמד הנכון?

זבולון אורלב: יש הרגשה שתעודת הזהות שלנו כעם, כמדינה, נדחקת קצת לשוליים מפני דברים אחרים.

זבולון אורלב: מה זה?

יצחק זוננשיין: אני חושב שהכול קשור לסכיזופרניה השידורית, כי יש סכיזופרניה כזאת.

יצחק זוננשיין: מצד אחד, תמיד באים ואומרים לנו, תעשו לנו תכניות זמר עברי כי זה חשוב בערוץ 1 שהוא ערוץ ממלכתי.

יצחק זוננשיין: מצד שני, כשמישהו בא לתכנית והוא ראה למחרת שהתכנית שהוא היה בה קיבלה 5% או 4%, הוא אומר, אני מעדיף בפעם הבאה ללכת לערוץ 2, שם התכניות מקבלות רייטינג של 12%, 13%.

זבולון אורלב: זו שאלה של רייטינג?

יצחק זוננשיין: זו שאלה של רייטינג.

יצחק זוננשיין: מצד אחד, אומרים לנו, אתם לא צריכים להסתכל על רייטינג.

יצחק זוננשיין: מצד שני, למחרת הוא שואל אותי: למה אני אבוא לתכנית שלך?

יצחק זוננשיין: הזמינו אותי מתכנית עם רייטינג אחר, רק ששם לא יהיה זמר עברי.

זבולון אורלב: זאת באמת השאלה, האם הטלוויזיה העברית צריכה להתאים את עצמה.

יצחק זוננשיין: הטלוויזיה הישראלית צריכה לפעול בין שני המדיומים.

יצחק זוננשיין: למשל, קח את התכנית "שירים שנשארים".

יצחק זוננשיין: אף זכיין, אף בעל הון שמחזיק את ערוץ 2 למשל, שזה בעלי הון שצריכים לראות את הרייטינג מיידית ולדעת כמה הם הרוויחו על אותה תכנית, אף אחד לא יחזיק תכנית שבמשך חודשים היה לה רייטינג רק של 3%-4%.

יצחק זוננשיין: היום, ברוך השם, אנחנו מביאים את התכנית הזאת ל-8%.

יצחק זוננשיין: בערוץ 2 למשל, היה שעשועון שאחרי שלוש תכניות שהיה לו רייטינג של 8% או 10%, שזה נמוך מבחינתם, העבירו אותו לשתים-עשרה בלילה, כי הוא הלך לפינה, הוא לא הביא את הפירות.

זבולון אורלב: מה צריך לעשות?

יצחק זוננשיין: צריך מאוד לשתף פעולה.

יצחק זוננשיין: זאת אומרת, הגורמים צריכים לדעת שזה לא פשוט להיות ערוץ 1 היום.

יצחק זוננשיין: זה לא פשוט להחזיק תכניות שהן לא רייטינגיות.

זבולון אורלב: אין לך בשורה?

יצחק זוננשיין: אם תעבירו את התקציב נוכל אולי לשפץ משהו ממה שהרסתם בחצי השנה הזאת ונצליח לבנות פורמטים שניסינו להתחיל לבנות אותם.

זבולון אורלב: מדובר על ועדת הכספים.

זבולון אורלב: יש ויכוח בוועדת הכספים.

יצחק זוננשיין: אני לא נכנס לוויכוח.

יצחק זוננשיין: אני יודע שאני כמחלקת בידור, מחלקת דרמה, מחלקת תעודה, כולם לא יכולים להכין יותר תכניות ל-2002.

יצחק זוננשיין: זה מה שאני יודע כאיש ביצוע.

יצחק זוננשיין: אבל אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים.

יצחק זוננשיין: אנחנו באמת מבקשים, ויש לנו את שיתוף הפעולה של כל הגורמים שנמצאים פה, של הארגון שלכם ושל הארגון של האמנים - - -

זבולון אורלב: אז אנחנו נמשיך להיות סכיזופרנים ומתוסכלים על מעמדו של הזמר העברי בטלוויזיה?

יצחק זוננשיין: צריך לתת עדיפות לערוץ שבסופו של דבר הוא היחיד שחרת על דגלו את הזמר העברי כאידיאולוגיה וזה ערוץ 1.

יצחק זוננשיין: צריך איכשהו לתת לו עדיפות כי אין ערוץ אחר כזה.

יצחק זוננשיין: לא משנה מה תחשבו, יכול להיות שהוא לא מספיק עושה את זה, לטעמכם, אבל הוא היחיד שעושה את זה.

יצחק זוננשיין: זו הפנייה שלי לכל הגורמים שנמצאים סביב השולחן.

זבולון אורלב: רוני בראון רצה להעיר.

רוני בראון: אני חושב שהאמירה שנאמרה יש בה חלקים של אמת.

רוני בראון: עובדתית, הערוץ הראשון נמצא בעידן המזוזואיקון, בתקופת האבן, מבחינת התפיסה שלו של איך מתייחסים למוסיקה ישראלית, מה זה מוסיקה ישראלית, מה זה הווה ומה זה עתיד.

רוני בראון: זאת אומרת, כשמטפלים בכל מיני דברים זה תמיד חוזר , סליחה על הביטוי בבית המחוקקים, לאותה אורגיה טלוויזיוניות שמנסים להמציא את הגלגל מחדש, להביא 17 אמנים שימציאו משהו ביחד, ביצוע משותף, כי משעמם לעשות מה שהם עושים ביום-יום.

רוני בראון: תעשיית המוסיקה, או בכלל מוסיקה, נעשית בשביל שהיום יעשו אותה היום ומחר היא תהפוך להיות לחלק מנכסי צאן הברזל.

רוני בראון: אתם כל הזמן הולכים אחורה, מנסים לחפור אחורה, עושים את זה ללא אמצעים.

רוני בראון: אני מסכים שזה ללא אמצעים, אבל אפשר לעשות את זה בתחכום.

רוני בראון: אתם מביאים את האמן, גורמים לו להיראות מגוחך, תמיד באותה תפיסה, וזה נורא קשה.

רוני בראון: אם תשנו טיפה את התפיסה שלכם, יכול להיות שזו לא בעיה של כסף, וגם תקבלו את שיתוף הפעולה של התעשייה.

רוני בראון: אנשים לא באים אליכם כי מרגישים שיוצאים משם עם ריח של נפטלין, וכדאי שיחשבו על זה.

זבולון אורלב: מה, אין מספיק עכשוויזם?

רוני בראון: המסך נראה כמו לפני שלושים שנה.

רוני בראון: זה ששמים שני פרי-לייטים זה לא משנה כלום, זה התפיסות שמאחור.

דידי מנוסי: שפתיים יישק, כל מילה אמת.

רוני בראון: אני מצטער שאני אומר את זה אבל זאת האמת.

יצחק זוננשיין: פה נכנס העניין של ניגודי אינטרסים.

יצחק זוננשיין: לרוני יש אינטרס, הוא צריך לקדם דברים חדשים.

יצחק זוננשיין: יש עוד אינטרסים.

יצחק זוננשיין: צריך להזכיר את הדברים הלא חדשים, הם לא הלכו לאיבוד.

יצחק זוננשיין: השירים של לבנון לא נעלמו, צריכים לקדם אותם.

יצחק זוננשיין: אני לא מתייחס לסיסמאות שלקוחות מהעיתונים שרוני מחזיק לפניו כי זה לא נכון.

יצחק זוננשיין: אנחנו לא חיים עם הפנסים האלה שאתה מדבר, ולקרוא את מה שהעיתונים אומרים, להם יש אינטרס, לך אין האינטרס להשמיץ כך את ערוץ 1.

יצחק זוננשיין: אתה לא צריך להשמיץ אותו כך כי זה לא נכון.

יצחק זוננשיין: האמנים כן רוצים לבוא.

יצחק זוננשיין: כך שכל הכיוון שאמרת לא נכון.

יצחק זוננשיין: האמנים לא מסרבים לבוא.

יצחק זוננשיין: האינטרסים פה צריכים להתאחד.

יצחק זוננשיין: רוני צריך להבין שיש אינטרס לא רק לאמנים חדשים שהוא רוצה לקדם בחברה שלו אלא גם לאמנים האחרים בחברות האחרות ומהזמנים האחרים ומהז'אנרים האחרים.

יצחק זוננשיין: אתה צריך להבין שכולם צריכים לבוא לידי ביטוי בתכניות האלה.

רוני בראון: יצחק אני חושב שזה לא הוגן מה שאתה אומר.

זבולון אורלב: זה לא סימפוזיון.

זבולון אורלב: דורית ענבר, יושבת-ראש מועצת הכבלים, ואחריה אתן לאמ"י.

דורית ענבר: בתקופה של טלוויזיה רב-ערוצית יש פילוח בטעמים של הצופים ולכן גם הרייטינג יורד, אגב.

דורית ענבר: בעניין הזה תמשיך ותהיה ירידה ככל שיתרבו הערוצים, ואז יש מבחן לכל ערוץ וערוץ האם באמת יש איזשהו קהל שאליו הוא מדבר וצרכים שאותם הוא ממלא.

דורית ענבר: אני חושבת שגם הערוץ הראשון, גם הערוץ השני, ובכלל כל ערוץ שרוצה לשדר לישראלים ולהצליח בישראל, צריך לשים דגש מאוד גדול על הפקה מקומית ועל תכנים ישראליים, כי זה מה שהקהל הישראלי אוהב.

דורית ענבר: כשאנחנו מסתכלים על נתוני רייטינג אנחנו רואים שהישראלים בראש וראשונה מחפשים חומר ישראלי.

דורית ענבר: זה נכון בכל התחומים, לא רק במוסיקה.

דורית ענבר: לעניין המוסיקה, אנחנו מתכננים להוציא בשנה הזאת מכרז לערוץ מוסיקה ישראלית.

דורית ענבר: אנחנו מקווים שזה ערוץ שימלא את החלל הזה שחסר במוסיקה, שגורם מסחרי יבחר מה לשים בה ויבטא גם את הצרכים של הקהל וגם יתן במה למוסיקה הזאת.

זבולון אורלב: עשיתם בדיקה שיש כדאיות כלכלית לפתוח ערוץ מוסיקה ישראלית?

דורית ענבר: צריך להזכיר שזה ערוץ מסחרי.

דורית ענבר: זה ערוץ שיתבסס על פרסומות.

דורית ענבר: אם הוא לא יהיה מסחרי, אם הוא לא יצליח, הוא לא יחיה.

זבולון אורלב: ערוץ מסחרי על פרסומות בכבלים?

דורית ענבר: נכון.

דורית ענבר: בכבלים ובלווין.

דורית ענבר: אם הערוץ הזה לא יהיה לו רייטינג, הוא גם לא ימכור פרסומות ולא יהיה לו קיום כלכלי.

דורית ענבר: עדיין יש הרבה מאוד מתעניינים והרבה מאוד קופצים על הערוץ הזה והרבה מאוד ממתינים לו, ואנחנו נותנים בו הרבה מאוד אמון.

דורית ענבר: אנחנו בטוחים שזה יהיה ערוץ מוצלח.

דורית ענבר: אגב, הוא נקרא ערוץ מוסיקה ישראלית וים-תיכונית, וזאת שאלה מאוד גדולה מהי מוסיקה ים-תיכונית.

דורית ענבר: אני למשל חושב, שמוסיקה ישראלית כוללת גם מוסיקה מזרחית, והשאלה מהי מוסיקה ים-תיכונית.

דורית ענבר: יש מי שסובר שהיא מוסיקה של אגן הים התיכון בכלל, או שצריך לפצל את המוסיקה הישראלית לשניים.

דורית ענבר: זו שאלה מאוד גדולה.

דורית ענבר: אנחנו מאמינים שמדובר במוסיקה ישראלית.

דורית ענבר: יעיד רוני שיש טענה שחסר חומר ישראלי לטלוויזיה וצריך להגדיל ולהפיק מוסיקה כזאת ולייצר חומרים חדשים כדי שתמלא ערוץ חדש ומלא, ויהיה מסה קריטית שאנשים יידעו שכמו שיש אמ.

דורית ענבר: טי.וי.

דורית ענבר: יש גם ערוץ מוסיקה ישראלית שאפשר להתעניין בו.

דורית ענבר: הדבר הזה, לדעתי, יביא גלגל שבסופו של דבר גם ימשוך יותר התעניינות וגם ייצר יותר מוסיקה ויותר קליפים ויותר תכנים שנוגעים למוסיקה ישראלית.

דורית ענבר: לעניין הערוץ הראשון, אני לא יכולה להתאפק מלומר, שלדעתי, השידור הציבורי במדינת ישראל יש לו כל מיני מחויבויות, לא רק סתם לשדר מוסיקה ולא רק לשדר מוסיקת עבר, אלא גם לתת במה למוסיקה ישראלית עכשווית שהיא ניסיונית, שהיא אחרת, שהיא קצת פחות מסחרית, ולפתח גם את התחום הזה.

דורית ענבר: אני חושבת שזו אחת החובות של השידור הציבורי, ואולי זה המקום לומר את זה ולהזמין אותם לפתח את התחום הזה.

זבולון אורלב: את מרגישה שיש החמצה בנושא הזה?

דורית ענבר: כולם מדברים על כך.

דורית ענבר: יש סיכוי גדול מאוד למסחריות.

זבולון אורלב: כשיושבת-ראש מועצת הכבלים מבקרת את רשות השידור זה בסדר.

דורית ענבר: לא, להפך.

דורית ענבר: אני חושבת שיש כאן מכלול ויש דגשים שונים בתוך השידור, ויש בהחלט במוסיקה המסחרית את שיקולים ודגשים אחרים מאשר במוסיקה הציבורית.

דורית ענבר: שידור ציבורי שיש לו מטרות אחרות ושיש לו גם מקורות מימון אחרים יכול להרשות לעצמו את מה שערוץ מסחרי שמתבסס על רייטינג וצריך למכור פרסומות אולי לא יכול להרשות לעצמו.

דורית ענבר: זו בהחלט לא ביקורת.

דורית ענבר: אני חושבת שזה אפיק יפה שאפשר להתפתח עליו.

זבולון אורלב: דודו דותן: בשנתיים וחצי האחרונות שאני בתפקיד הזה הייתי בחדר הזה ובחדרים אחרים ובכל פעם דנו בנושא אחר: פעם בתיאטרון, פעם בקולנוע ופעם בזמר, ואני מוכרח להביע את התפעלותי מזה שאתה מלווה אותנו תמיד, לפעמים לבד.

זבולון אורלב: היום חבר-הכנסת בוים הצטרף אליך, ואנחנו מברכים אותו.

זבולון אורלב: אנחנו מתכנסים ומשכנעים אחד את השני בצדקת הדרך.

זבולון אורלב: אבל שאלת קודם שאלה את יצחק, ואני חושב שיש לי תשובה.

זבולון אורלב: שאלת למה הזמר נמצא במעמד ובמצב שהוא נמצא.

זבולון אורלב: זה מתחיל בהתייחסות ליצירה וליוצר הישראלי.

זבולון אורלב: זה הרבה יותר רחב.

זבולון אורלב: בגלל זה גונבים את הסחורה שלו, בגלל זה מנסים אפילו במדינה עצמה לפגוע בזכויות שלו כיוצר וכמבצע.

זבולון אורלב: נמצא פה נציג משרד המשפטים, תשאל אותו.

זבולון אורלב: הוא נלחם כאילו כמעט נגדנו.

זבולון אורלב: מערכת החינוך לא נותנת מספיק את הדעת.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אילי גורליצקי, בבקשה.

אילי גורליצקי: אני רוצה לדבר על הנושא של הזמר העברי בהקשר המאוד מובן של הזמר העברי ולאו דווקא בנושא שלו בתקשורת.

אילי גורליצקי: כי אתם צריכים להבין דבר אחד: הזמר העברי יש לו קשר גם בהופעות פומביות, בהופעות חיות, והללו בגסיסה מוחלטת.

אילי גורליצקי: הדברים שאמר כאן דני רובס הם כל כך נכונים, וצריך להבין ממה זה נובע.

אילי גורליצקי: הדברים האלה נובעים מדברים מאוד פשוטים.

אילי גורליצקי: אמר פעם מנדלי מוכר ספרים, שלא היה אבי הזמר, משפט נהדר: אימתי מזמר יהודי?

אילי גורליצקי: כשהוא רעב.

אילי גורליצקי: זה בערך המצב שלנו.

אילי גורליצקי: הזמרים העבריים רעבים ככלל.

אילי גורליצקי: הם מזמרים כשהם רעבים, הם רעבים כשהם מזמרים.

אילי גורליצקי: המצב הוא כל כך קשה, כי ככל שאמצעי ההעתקה, השיעתוק, גניבת הקניין הרוחני, גדלים - - -

זבולון אורלב: תכף נדבר על זה.

אילי גורליצקי: אני מיד מסיים.

אילי גורליצקי: ככל שהאמצעים האלה גדלים ומתרבים, ברור שההופעות הפומביות הן בגסיסה.

אילי גורליצקי: לכן אנחנו זקוקים לחקיקה שתעזור לנו, וחס וחלילה שלא נגיע למצב של תחבלנות משפטנית שתחסום את הקידמה.

אילי גורליצקי: דווקא בימים אלה ביקר בארץ שר החינוך הצרפתי, ז'ק לנג, שהיה בין השנים 1982 עד 1992 שר התרבות הצרפתי.

אילי גורליצקי: הוא האורים והתומים של כל היוצרים והמבצעים בעולם, כי הוא הביא כמה חוקים לצרפת שהם היום אור לכולם.

אילי גורליצקי: הוא המציא את חג המוסיקה, שב-21 ביוני כל צרפת – הטלוויזיה, הרדיו, בכל קרן רחוב מלאים בבמות שמנגנים ושרים שם מוסיקה צרפתית ומוסיקה בכלל.

אילי גורליצקי: הוא שהביא את החוק – וכאן אני בא לנקודה שבגללה אני יושב כאן – הוא שהביא את החוק לצרפת ב-1985, חוק הקלטות הריקות, שבא לפצות את היוצרים, את המפיקים ואת המבצעים על גזילת הביצוע האמנותי שלהם, ובמקרה זה הזמר העברי.

אילי גורליצקי: מה קורה אצלנו במדינה?

אילי גורליצקי: בעוד שבמקומות אחרים בעולם כבר שש-עשרה שנה כל היוצרים, המבצעים והמפיקים נהנים מכספים גדולים שבאים לא מכספים שהמדינה נותנת אלא מתהליך רגיל של גביית כסף מהקלטות הריקות, אצלנו לא קיבלנו עדיין פרוטה.

אילי גורליצקי: הזמר העברי, האמנות העברית לא קיבלה אפילו פרוטה אחת.

דידי מנוסי: למרות שהחוק חוקק.

אילי גורליצקי: למרות שב-1996 החוק חוקק.

אילי גורליצקי: מה שכן נותנים לנו זה סכום שהוא מצחיק.

אילי גורליצקי: רק שיהיה לנגד עיניכם: בגרמניה – 230 מיליון שקל מקבלים כל הגורמים האלה.

אילי גורליצקי: בצרפת – 300 מיליון.

אילי גורליצקי: נכון שהן מדינות יותר מרובות אוכלוסין.

אילי גורליצקי: אבל בפינלנד כבר יש פחות אוכלוסין מאשר אצלנו – שם מקבלים 27 מיליון.

אילי גורליצקי: בנורבגיה שממש מתחת למספר האוכלוסין שלנו – 17 מיליון.

אילי גורליצקי: אנחנו מקבלים, אם נקבל, 5-6 מיליון שקל.

אריה לבנון: אצלנו זה לארבע שנים.

אילי גורליצקי: לא, לשנה.

אילי גורליצקי: זה 5%-6%.

אילי גורליצקי: צריך לפקוח את העיניים.

אילי גורליצקי: הזמר העברי הישראלי לא ניזון רק מתקשורת.

אילי גורליצקי: זה חשוב מאוד, אבל מה עם ההופעות?

אילי גורליצקי: אם ההופעות יורדות הוא צריך להיות ניזון מדברים אחרים שבאים לפצות אותו.

אילי גורליצקי: שר התרבות הצרפתי, שהוא לנו נושא הדגל, אמר כך: המנהיגים הפוליטיים בישראל צריכים להבין דבר אחד, שדווקא בימים האלה, הימים הקשים ביותר, צריכים לשים את התרבות במקום הראשון, כי זה הדבר היחיד שיכול להביא קצת אור לתושבים וגם לאמנים.

אילי גורליצקי: אני חושב שאתם צריכים לעזור לנו לעזור לכולם.

זבולון אורלב: אנחנו בוודאי רוצים, זה חלק מהדיון הזה.

זבולון אורלב: יוריק בן-דוד מאקו"ם, בבקשה.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על התקשורת.

זבולון אורלב: אני מבקש לקצר, כי ככל שאנחנו מאריכים בנושא זה אנחנו מקצרים בזמן שיוקדש לנושא השוד המוסיקלי.

יוריק בן-דוד: רק כדי להמחיש מה קורה בתקשורת בשבוע הזה, שהוא שבוע הזמר העברי, וכמובן שאנחנו לא בעת של חגיגות גדולות עקב האירועים שסובבים אותנו, אבל יש מספיק חומרים בזמר העברי כדי לתת ביטוי לרחשי העם ולרחשי הלב גם בעיתות מצוקה.

יוריק בן-דוד: האם לדעתכם כל אמצעי התקשורת התגייסו לחגוג את שבוע הזמר העברי אפילו בתוגה?

יוריק בן-דוד: חלילה.

יוריק בן-דוד: למעט רשת ג' שבאמת התגייסה והיא שותפה מלאה לחג הזה ולרצון ליצור את החג הזה במדינה, אף אחת מהרשתות לא עשתה דבר.

יוריק בן-דוד: זה פשוט להמחיש לכם איפה אנחנו נמצאים.

רוני בראון: הערוץ הראשון כן עשה.

יוריק בן-דוד: זאת המציאות וחשוב שנדע.

יוריק בן-דוד: הנושא האחרון שחשוב לי להדגיש בעניין התקשורת: אני לא חושב שאנחנו יכולים לתת לכבלים, לזכייני הכבלים, לצאת בזול כאן.

יוריק בן-דוד: יושבת כאן יושבת-ראש מועצת הכבלים והלווין.

יוריק בן-דוד: בעלי העסקים הללו עיני לא צרה בהם, הם עושים הון תועפות על אזרחי ישראל.

יוריק בן-דוד: הם לא משקיעים בתחום הזמר העברי ובתחום המוסיקה אגורה שחוקה אחת.

יוריק בן-דוד: מה שהם עושים, באיזשהו ערוץ פינתי, מדי פעם הם נותנים קליפים ישראליים ממה שהם מקבלים מתנות מאחרים.

יוריק בן-דוד: הם לא מחזירים לקהילה אגורה שחוקה אחת בתחום הזה של התרבות, וזה נורא ואיום, לטעמי.

זבולון אורלב: יוחאי חי מהפדרציה למוסיקה ים-תיכונית, בבקשה.

יוחאי חי: לאחר כל מה שנאמר כאן אני אדבר בקצרה.

יוחאי חי: אני מדבר על היחסים בין תעשיית המוסיקה, זמר עברי, לבין התקשורת.

יוחאי חי: אני חושב שהבעיה נעוצה, מעבר לכל הבעיות של חינוך ויחס, בהיעדר יחסי גומלין מסודרים בין התקשורת לבין התעשייה, לבין הזמר העברי.

יוחאי חי: למה אני מתכוון?

יוחאי חי: אומר באופן הפשוט ביותר, שעורכי התכניות והשדרנים בתחנות הרדיו הממלכתיות, שלא לדבר על תחנות רדיו פרטיות ששם הם חושבים שהם יכולים לעשות ככל העולה על רוחם, חושבים שהם בעצם עושים לך טובה שהם משדרים אותך.

יוחאי חי: כלומר, היעדר יחסי גומלין מסודרים בין התעשייה לבין התקשורת כך שתחייב את התקשורת להעריך את עצם העובדה שהתעשייה משקיעה הון תועפות ומשאבים אחרים על מנת למצוא פה מוסיקה ישראלית, על מנת שלתחנות הרדיו ולטלוויזיה יהיה מה לשדר - מתקבל הרושם שהתחנות האלה אינן מבינות מהו תפקידן.

יוחאי חי: כשאני למשל שומע הערות כמו "תגיד תודה שמשדרים אותך", או "למה אני בכלל צריך לשלם תמלוגים על זה שאני משדר אותך, לא מספיק שאני משדר אותך?

יוחאי חי: " זאת בעיה של חינוך.

יוחאי חי: אבל מעבר לחינוך זו בעיה של התייחסות, וזה מתחבר לכל הדברים שנאמרו פה.

דורית ענבר: מה שנאמר כאן מלמד יותר מכול על המצב של המוסיקה הישראלית לפחות בטלוויזיה, אם לא ברדיו, שנכון להיום משמשת כסותמת חורים, כקליפים, כ"פילרים", במקרים שצריך לקשט בין קטעים.

זבולון אורלב: אבל את ממונה לא רק לומר מה הבעיות, יש לך תפקיד שאת יכולה להיות גם ממונה על הפתרונות.

דורית ענבר: נכון.

דורית ענבר: הפתרונות, לדעתי, הם ביצירת במה שיש בה אפשרות למסה קריטית של מוסיקה.

דורית ענבר: זאת אומרת, שההתמקדות והעיקר יהיה במוסיקה ולא שהמוסיקה תהיה קישוט לדברים אחרים.

זבולון אורלב: כשאני שומע שאת דוחקת את המוסיקה לערוץ מוסיקה ישראלית, את בעצם עלולה לרוקן את יתר הערוצים שהם בטבע הדברים נצפים יותר.

דורית ענבר: אינני חושבת כך.

דורית ענבר: התפקיד של המוסיקה כמקשטת יישאר.

דורית ענבר: הפקה מקומית בכלל וגם הפקה של מוסיקה היא הרבה יותר יקרה.

דורית ענבר: הרבה יותר יקרה להפיק הפקה מקורית.

זבולון אורלב: לפי מה שנאמר כאן אתם לא משקיעים כלום.

דורית ענבר: לא, להפך.

דורית ענבר: לכן אני אומרת כל הפקה מקומית, כולל מוסיקה, נעשית רק כאשר מחייבים אותה.

דורית ענבר: שום גורם מסחרי, כולל לא זכייניות הרשות השנייה וכולל לא חברות הכבלים והלווין, אינו עושים דברים בהתמודדות.

זבולון אורלב: את בעצם אומרת למחוקקים, חבר'ה, תחייבו אותנו בחוק להפקות?

דורית ענבר: יש היום חיוב מסגרת להפקה מקומית, והחיוב הזה צריך להיות מופנה לז'אנרים שונים.

דורית ענבר: נכון להיום אין במה שבה אפשר לחייב רק מוסיקה.

דורית ענבר: אין בטלוויזיה, בניגוד לרדיו, במות שלמות שמיועדות רק למוסיקה, ולכך אנחנו מפיקים את הערוץ המיוחד הזה.

זבולון אורלב: את אומרת שהחיוב בחוק הוא להפקה ישראלית אבל בתוך ההפקות אין דיפרנציאציה?

יוריק בן-דוד: תכנית שמקדמת מכירה של תכנית אחרת נחשבת הפקה ישראלית.

דורית ענבר: לא.

זבולון אורלב: נקודה למחשבה.

זבולון אורלב: אני חושב שהנושא הזה מוצה.

זבולון אורלב: אנחנו חייבים להתקדם הלאה.

זבולון אורלב: נכנסתי ויצאתי עם אותה הרגשה, שהמוסיקה הישראלית אין לה המעמד, אין לה הביטוי הנכון לפחות במדיום של הטלוויזיה.

זבולון אורלב: לצערי, הרשות השנייה לא מצאה לנכון להשתתף בדיון הזה, ואני רוצה לציין זאת, ואני יכול רק להביע צער על כך שחרף פניות חוזרות ונשנות הם לא באו.

זבולון אורלב: יש להם כנראה שיקולים שלהם, ויידע העם שהם הוזמנו ולא הגיעו, ואני יכול בהחלט רק להביע צער עמוק על כך.

זבולון אורלב: אני חושב שהכיוון לדיון בינינו הוא הנושא של בדיקת המצב החוקי, אם כי לא כל דבר זה חוק.

זבולון אורלב: תרבות זה לא חוק.

זבולון אורלב: תרבות זה התייחסות.

דורית ענבר: יש דברים שמזינים את עצמם.

דורית ענבר: אם יהיה ערוץ שמיועד למוסיקה ישראלית, וזה מה שאנחנו מקווים שיהיה בתוך שנה - - -

זבולון אורלב: לפני שאנחנו עוברים לנושא הבא אנחנו עושים שני דברים: א.

זבולון אורלב: מתכוננים לשירה קצרה בציבור.

זבולון אורלב: ב.

זבולון אורלב: לפני כן ביקש חבר הכנסת זאב בוים לומר כמה מילים.

זאב בוים: אני לא מתפלא על שר החינוך הצרפתי, אילי.

זאב בוים: תן לי בישראל שר חינוך של עשר שנים, תאמין לי הוא יעשה כמה דברים גדולים וממש מהפכות.

זאב בוים: לאחרונה נתקלתי בעובדה המדהימה, שהיה שר חינוך בישראל שש-עשרה שנים.

זאב בוים: זלמן ארן היה שש-עשרה שנים שר.

זאב בוים: לא פלא שהוא עשה רפורמה, מתווכחים עליה אם היא כן טובה או לא טובה, אבל כשיש לך תקופה כזאת של פעילות בתחום מסוים אתה יכול לעשות.

זאב בוים: מה קורה אצלנו?

זאב בוים: אצלנו בעוד שנה או שנתיים תהיינה בחירות, יתחלפו השרים, כל שר ממהר לעשות את השינויים המהירים כי הוא יודע שעוד שנה הוא יתחלף.

זאב בוים: אני רוצה להגיד באופן כללי, שאני לפחות לומד בתחומים השונים תחת הכותרת של זמר עברי, ולא מבקש להיות מומחה אלא מעניין ולשמוע על תחומים שאנחנו לא מכירים כלל.

זאב בוים: למשל אם מדבר על טלוויזיה, אני לא חושב שאני הצרכן הרגיל, הפוליטיקאים בכלל.

זאב בוים: רוצים להיכנס לשידורים ולצילומים ולדבר.

זבולון אורלב: הם מוכנים שיהיה שיר ישראלי העיקר שהם ייכנסו.

זאב בוים: נכון.

זבולון אורלב: ואם לא הולך, מוכנים גם לשיר שיר ישראלי.

זאב בוים: זה מה שנעשה היום.

זאב בוים: אם יש לי קצת זמן פנוי אני צופה בערוץ הספורט או מחפש סרט טוב, שאני לא תמיד מוצא אותו.

זאב בוים: יחד עם זה, ומכיוון שבוועדת החינוך עסקינן, ואני מבין שעסקתם בנושא מבחינת משרד המדע והתרבות, פה הייתי רוצה לומר שני דברים נוספים.

זאב בוים: אם אני לא כל כך צרכן מאין יש לי באופן טבעי לזמר הישראלי?

זאב בוים: כיוון שאני כבר בעידן של נכדים, יש בייבי בך, יש בייבי מוצרט - דרך אגב, יש בייבי רובס או בייבי גפן או בייבי איינשטיין?

זאב בוים: עוד לא.

זאב בוים: זה רעיון טוב, כי כולנו גדלנו, ושכל אחד יקח את עצמו וישאל מאין הוא יונק את העניין של הזמר הישראלי, זה בדיוק העניין.

זאב בוים: אבל אחר-כך זה נמשך בבית-הספר, ובחלק מהדברים שהספקתי לשמוע בתחילת הדיון דיברו על המוסיקה בכלל ועל הזמר הישראלי בפרט במערכת החינוך.

זאב בוים: צריך להחזיר את זה.

זאב בוים: אני לא יודע היום בדיוק, אני לא עד כדי מעודכן, אבל זה הולך ופוחת בגלל הקיצוץ השעות ובגלל אלף ואחד דברים.

זאב בוים: עניין כמו מוסיקה כחלק אינטגרלי קבוע בתקנים של שעות הלימודים בכל הגילאים, בכל מערכות החינוך, הולך ופוחת עם השנים, והפך להיות לרשות, ואז יש בתי-ספר שכן רואים בזה נושא חשוב, וזה תלוי במנהל בית-הספר ואולי בחדר המורים, אבל זה כבר לא דבר שמחייב.

זאב בוים: זו אחת הבעיות הגדולות.

זאב בוים: לפי דעתי, פה אנחנו צריכים לראות אם אנחנו יכולים לעשות משהו.

זאב בוים: אנחנו מכירים גם את כל האילוצים של משרד החינוך ואת הקיצוצים במשרד החינוך ואת השאלה כמה שעות צריך להעמיס על תלמיד במשך יום לימודים ושבוע לימודים, אבל בעיקר בעיות תקציב.

זאב בוים: אני רוצה להעיר הערה אחרונה שקשורה לזמר המזרחי, הים-תיכוני.

זאב בוים: אני בא ממורשת של הזמר הפולני שאני לא יודע מה זה בדיוק.

זאב בוים: זה היה הבית, אבל אתרע מזלי שלושים ושש שנים, כמעט מהתקופה שעמדתי על דעתי, להיות בקריית-גת.

זאב בוים: שם במשך הזמן גיליתי תרבות זמר שלא הכרתי, את מורשת הפייטנים.

זאב בוים: נכנסתי לזה והרחבתי את השכלתי המוסיקלית וזה היה מאוד מעניין, אבל יכולתי בעמדה שהייתי, כראש העיר, וחשבתי שזה יהיה חשוב לחנך, וזה העניין.

זאב בוים: אני מזכיר את זה בהקשר של חינוך מוסיקלי.

זאב בוים: כי ילדים שהוריהם היו הפייטנים לא ידעו שום דבר על זה, והקמנו חבורות זמר לילדים במסגרת המתנ"סים, כשהמבוגרים העבירו להם את המורשת הזאת.

זאב בוים: כך גידלנו פייטנים קטנים, ילדים שלמדו את המורשת הזאת.

זאב בוים: אני נותן את זה כדוגמא כי זה בדיוק עניין של חינוך.

זאב בוים: מה שנחנך בגיל הצעיר יישראל כנכס צאן ברזל, כפי שקורה בחינוך בגיל צעיר, ואז השאלה חשובה כשלעצמה, כמה משדרים, איך משדרים, מה משדרים, אבל יהיה בסיס, זה יפול על אוזניים קשובות וטובות אם נתעסק בחינוך.

זאב בוים: זה יהיה תפקידנו פה בוועדת החינוך לבדוק את הסוגיה הזאת בתוך מערכת החינוך.

זבולון אורלב: משה גרשטיין עם האקורדיון יפתח בשירה בציבור.

זבולון אורלב: לפי הפתיחה שפתחתי, שאנחנו מקיימים את שבוע הזמר בתוך שבעת ימי האבל שאנחנו אבלים על עשרים נרצחים, ביקשנו לצמצם ולבחור שירים שמתאימים לאווירה שאנחנו בה (שירה בציבור)

זבולון אורלב: אנו ניגשים לסוגיה שהיא בוודאי רצינית ומהותית מאוד: השוד המוסיקלי.

זבולון אורלב: אומרים שזאת מכת מדינה, הגניבות הפיראטיות של היצירה ושל היוצרים.

זבולון אורלב: דנו בנושא הזה גם בשנה שעברה וקיבלנו שורה של החלטות.

זבולון אורלב: כדבר ראשון נרצה לדעת מה קרה מאז השנה שעברה.

זבולון אורלב: אני רק רוצה לומר לחברים, שבמשך השנה האחרונה הוגשו שבע הצעות חוק שנמצאות בשלבים שונים של חקיקה.

זבולון אורלב: מתוך שבע הצעות החוק, לצערי, רק הצעת חוק אחת היא הצעה ממשלתית, שעברה קריאה ראשונה לפני כחודש ימים, וזה תיקון בחוק זכויות יוצרים ומבצעים בעניין שיפוט בנוגע לתמלוגים – הסדרת נושא השיפוט, שזה דבר חשוב מאוד.

זבולון אורלב: ההצעה עברה פה-אחד, כמדומני, במליאה, ב-8 במאי.

זבולון אורלב: עניינו של החוק הוא להסמיך את בית-המשפט המחוזי לדון בסכסוכים שונים שיש בין הקשורים לענייני תגמולים, דבר שהיום לא מוסדר.

זבולון אורלב: ברגע שהחוק יתקבל, יבטיח מיצוי טוב יותר של נושא התמלוגים.

זבולון אורלב: יש עוד שורה של הצעות חוק: יש שתי הצעות חוק של חברי נחום לנגנטל, שעוסקת גם בעניין של החמרת עונשים לזייפנים – משנה אחת לשלוש שנים.

זבולון אורלב: ועוד הצעת חוק שרוצה גם להסדיר את כל נושא הזכויות של השמעת שירים על-ידי תזמורות ותקליטנים באולמות ובמקומות כגון אלה.

זבולון אורלב: יש הצעת חוק של קבוצת חברי כנסת.

זבולון אורלב: אגב, שתי הצעות החוק של חבר הכנסת לנגנטל עברו כבר קריאה טרומית – הראשונה בחודש מרס 2001, והשנייה – בחודש יוני בשנה שעברה.

זבולון אורלב: שתיהן עברו לוועדת החוקה, חוק ומשפט, וממתינות לקריאה הראשונה.

זבולון אורלב: צריך גם לומר שההצעה הזאת היא המשך של הצעה של חבר הכנסת לשעבר יונה יהב, שהגיש הצעה דומה בכנסת הארבע-עשרה, וצריך לתת זכויות ולהזכיר לטובה את אלה שעשו.

זבולון אורלב: הצעת חוק נוספת של הרחבת תיקונים הוגשה על-ידי קבוצת חברי כנסת (לא רשום לי מי מוביל את אותה קבוצה).

זבולון אורלב: יש עוד הצעת חוק של שימוש ביצירות ברשת האינטרנט, שיזם אותה חבר הכנסת אברהם הירשזון.

זבולון אורלב: היא הונחה ב-7 במאי השנה על שולחן הכנסת, ועניינה מניעת שימוש ביצירות מוגנטות ברשת האינטרנט ללא הסכמת היוצר או בעל הזכויות מבלי שכמובן תתקבל תמורה עבור השימוש.

זבולון אורלב: יש הצעת חוק שלי שגם הונחה על שולחן הכנסת בחודש מרס, כבר חלפו 45 ימים, ואנחנו מחכים להזדמנות שכל ההצעות כולן יוגשו יחד לדיון.

זבולון אורלב: עניינה של ההצעה שלי הוא ענישת מחזיקי יצירות מפרות.

זבולון אורלב: כלומר, היום החוק אינו אוסר על כך שמישהו יציב דוכן בריש גלי וינסה למכור.

זבולון אורלב: עצם ההחזקה הזאת לתכלית עסקית אינה אסורה.

זבולון אורלב: בעצה אחת עם הגופים היוצרים הגשנו הצעת חוק שאני מוביל אותה, שתאסור החזקה לתכלית עסקית של יותר מארבעה עותקים של יצירה שהועתקה ושנגנבה או ששוויה עולה מעל עשרת אלפים שקלים.

זבולון אורלב: יש עוד הצעת חוק של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי ושלי ועוד חברי כנסת, שהונחה גם כן בחודש מרס, והיא מטפלת בנושא של הכרה בהוצאות היוצרים והאמנים לצורכי חישובי מס, במטרה להכיר בהוצאות שיש ליוצרים לצורך הכנסתם כחלק מהשקעה.

אילי גורליצקי: צריך לחשוב על מיצוע הכנסות.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: אין לי ספק שזה חלק מהתרומה של יום הזמר בשנה שעברה, שיש כאן יבול לא רע של הצעות חוק.

זבולון אורלב: כפי שאמרתי, הצעה אחת כבר עברה קריאה ראשונה.

זבולון אורלב: שלוש הצעות עברו קריאה טרומית.

זבולון אורלב: בינתיים התחלפה ממשלה.

זבולון אורלב: צריך לזכור שבקדנציה הקודמת היה לנו בלאגן, יכלו להעביר כאן איזה חוקים שרוצים.

זבולון אורלב: כרגע בשלב הזה יש קואליציה יותר ממושמעת.

זבולון אורלב: אני לא שייך לקואליציה, אני יכול להגיש מה שאני רוצה, אבל יש רק מינוס אחד, שאם הממשלה תתנגד ההצעה תיפול.

זבולון אורלב: לעומת זאת, חברתי קולט אביטל, אם היא תגיש הצעת חוק, היא בקואליציה, אז היא צריכה רשות מהקואליציה.

קולט אביטל: גם שלי תיפול.

זבולון אורלב: אני אומר את זה לחברי היוצרים, ואני מרגיש חופשי, לא רק בגלל שאני באופוזיציה אלא גם במסגרת האחריות של יושב-ראש ועדה: חקיקה בכנסת זו לא פעולה אכסקלוסיבית של חברי כנסת.

זבולון אורלב: אני חושב שלא רק יש זכות אלא יש חובה על הציבור , דודו, אתם מוזמנים להתערב בחקיקה, כשפירושו של דבר לדבר עם שרים, לדבר עם חברי כנסת.

זבולון אורלב: חוקי תרבות לא יעברו בלי לחץ.

זבולון אורלב: האליטה התרבותית שלנו, לדעתי, מזלזלת ביכולת השפעתה, ביכולתה לעצב דעת קהל בתוך הכנסת.

זבולון אורלב: תקדישו מאמצים לנושא הזה.

זבולון אורלב: חוק הקולנוע עבר מפני שכל מי שהיה קשור ישב פה בבניין ימים ושעות ולא חסך כל מאמץ.

זבולון אורלב: אם היו משאירים את זה אך ורק למשחק הפוליטי של קואליציה, אופוזיציה, חברי כנסת, פקידי האוצר היו מנצחים.

זבולון אורלב: הם הפסידו במערכה הזאת כי היתה פה השפעה מאוד מאוד גדולה.

זבולון אורלב: אני בהחלט מזמין אתכם, וועדת החינוך יכולה להיות אכסניה על כל חבריה, ובעניין הזה יש הסכמה ושיתוף פעולה ללא הבדל סיעות, להגן על זכויות יוצרים.

זבולון אורלב: בעניין הזה ש"ס ומרצ ושינוי, ועל אחת כמה וכמה, המפד"ל, ליכוד, עבודה, כולם ילכו יחד.

זבולון אורלב: לכן אתם צריכים להיכנס לפעולה מתוכננת, מרוכזת.

זבולון אורלב: מושב הקיץ מסתיים בסוף יולי ואנחנו רוצים לקדם את החקיקה.

זבולון אורלב: מישהו צריך לקחת על עצמו להוביל את המהלכים האלה.

זבולון אורלב: יש פה הרבה מאוד גופים שקשורים בזמר העברי.

זבולון אורלב: עשיתי להם עוול, לא קראתי את כל הגופים, וזה לא בסדר מצדי.

זבולון אורלב: יש הרבה גופים ותתארגנו.

זבולון אורלב: אני מאמין שאם תקשיבו היטב להטפת המוסר שלי הזאת, היא יכולה מאוד להשפיע.

זבולון אורלב: עכשיו לעניין עצמו.

זבולון אורלב: אני מציע שיפתח משרד המשפטים ואחריו המשטרה, לדווח מה נעשה.

זבולון אורלב: כי בינתיים הוקמה יחידה, 27 תקנים.

זבולון אורלב: נשמע קודם דיווח, מה העמדה הממשלתית, ונתקדם הלאה.

זבולון אורלב: בבקשה עו"ד טנה שפניץ, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שמרכזת את הטיפול בנושא הקניין הרוחני.

טנה שפניץ: הממשלה באמת נתנה את דעתה על הנושא בכמה וכמה מישורים.

טנה שפניץ: אני חושבת שהחקיקה היא נושא חשוב, אבל אני חושבת שהאכיפה במקרה שלנו אולי לא פחות חשובה.

טנה שפניץ: נערכנו בצורה יותר כוללת בכמה וכמה מישורים: הראשון – החקיקה.

טנה שפניץ: השני – מתן חוות דעת, ו"לעשות סדר" גם בממשלה עצמה בכל הנושא של הזכויות בקניין הרוחני.

טנה שפניץ: השלישי – הריכוז והתיאום של האכיפה.

טנה שפניץ: הרביעי – הגשת כתבי אישום והגברת האכיפה.

טנה שפניץ: החמישי – הדרכה, הגברת מודעות והשתלמויות.

טנה שפניץ: מכיוון שאני מורידה את זה מעל הפרק, אני אומרת שגם למערכת השופטים, גם לפרקליטים, גם למשטרה , מתקיימות כל הזמן השתלמויות בתחום הזה, שיחסית בזווית הזאת הוא תחום קצת חדש.

טנה שפניץ: בחקיקה יש לנו הצעה לחוק זכויות יוצרים חדש.

טנה שפניץ: אבל מכיוון שהבנו שהאכיפה צריכה לקבל את מרב הדגש כרגע, שינינו את סדר החקיקה, ואנחנו עומדים לצאת עכשיו עם תזכיר בהוראות פליליות דווקא, שזה אולי באופן טבעי היה בא בסוף הצעת החוק.

טנה שפניץ: שלפנו את זה לצורך סיוע למשטרה ולפרקליטות ולמכס שעושה פה עבודה גדולה.

טנה שפניץ: זה אולי פחות רלוונטי קצת בזמר העברי, אבל צריך לדעת שהמכס הוא יחידה מאוד חזקה וטובה שפועלת בתחום הזה.

טנה שפניץ: אנחנו עומדים, כאמור, לצאת עם תזכיר בהוראות פליליות, שבחלקן אולי גם יגעו בהצעות החוק הפרטיות, אבל זה עומד על הפרק.

טנה שפניץ: דבר שני, מה היושב-ראש כבר הזכיר, בית-המשפט המיוחד לתמלוגים.

טנה שפניץ: זה גם חלק מהחוק הגדול ששלפנו אותו החוצה לתת לו קדימות לצורך האכיפה.

טנה שפניץ: במסגרת הממשלה, המודעות מאוד גברה, ואת זה אנחנו רואים במספר חוות הדעת שאנחנו עכשיו כל הזמן נותנים.

טנה שפניץ: למשל, הנושא של התוכנות.

טנה שפניץ: זה לא שייך לזמר העברי, אבל כדי לתת את התמונה הגדולה, הממשלה סידרה את הנושא של התוכנות שהן חוקיות ואין יותר בעיות ותלונות בנושא הזה.

טנה שפניץ: אנחנו עובדים על הנושא של השמעת המוסיקה בין משרדי הממשלה במרכזיות הטלפון ובגלי-צה"ל.

טנה שפניץ: יש כל הזמן עכשיו משאים ומתנים כדי להסדיר את כל התחומים.

טנה שפניץ: לפחות התחומים שהממשלה אחראית עליהם יהיו מאה אחוז בסדר.

טנה שפניץ: הנושא המרכזי הוא האכיפה.

טנה שפניץ: יש ועדת שרים מיוחדת לנושא של קניין רוחני.

טנה שפניץ: עוד בממשלה הקודמת התבקשנו להכין דו"ח, והכנו דו"ח, שהוא עכשיו ביישום.

טנה שפניץ: קראנו לו דו"ח ביניים כדי לא להתעכב יותר מדי.

טנה שפניץ: לב העניין של דו"ח הביניים זה האכיפה המשטרתית.

טנה שפניץ: יושב פה רב-פקד יוסי אופיר שיסביר את המשטרה.

טנה שפניץ: לב החוק הוא פורום האכיפה הממשלתי.

טנה שפניץ: הממשלה הקדישה בתקופה שלא מוסיפים כוח-אדם ובתקופה של קיצוצים 27 תקנים מיוחדים למשטרה.

טנה שפניץ: היא הוסיפה גם שישה תקנים למשרד המשפטים, שאני תכף אומר מה אנחנו עושים אתם.

טנה שפניץ: לכן מבחינת כוח-אדם קיבלנו חיזוקים, ואני מקווה שגם המכס יקבל, בתקופה שבדרך כלל לא קיבלו חיזוקים.

טנה שפניץ: מה אמור פורום האכיפה לעשות?

טנה שפניץ: פורום האכיפה אמור לרכז את הכוחות של כל גורמי האכיפה , ועל-ידי כך להוציא תפוקה יותר גדולה.

טנה שפניץ: מי משתתף?

טנה שפניץ: כמובן, המשטרה, המכס, הפרקליטות ומס הכנסה.

טנה שפניץ: כל הגורמים האלה יחד יושבים יחד כל חודשיים ומנתחים את הנושא, מנסים ליצור את המדיניות יותר כוללת, שגם תהיה יותר יעילה.

זבולון אורלב: סליחה שאני מתפרץ לתוך דברייך.

זבולון אורלב: הבעיה מנקודת המבט שלנו בשוד המוסיקלי, נכס מוסיקלי הוא נכס כלכלי של היוצר, וזה טבעי וזה נכון שהם נלחמים על זכויותיהם.

זבולון אורלב: אבל נכס מוסיקלי הוא גם נכס תרבותי של עם.

זבולון אורלב: כלומר, אם גונבים אותו, אם גוזלים אותו, זה לא רק גזילה פרטית מהיוצר או מבעל היצירה שיש לו זכויות.

זבולון אורלב: הוא גם גוזל מכל אזרח במדינת ישראל, כיוון שאנחנו מדברים, לפי הנתונים שנתנו לי, על היקף של מאות מיליוני שקלים.

זבולון אורלב: פירושו של דבר, אנחנו מאבדים כושר יצירה תרבותית.

זבולון אורלב: אני משוכנע שאני לא צריך להכביר מילים לך מה המשמעות של הפסד יצירה תרבותית במאות מיליוני שקלים.

זבולון אורלב: לו הכספים האלה היו מגיעים ליעדם, יותר יוצרים יכלו יותר ליצור, והנכסים התרבותיים של מדינת ישראל היו מקבלים תפנית בכל התחומים האחרים.

זבולון אורלב: כרגע אנחנו מדברים על הזמר העברי.

זבולון אורלב: לכן, לפי דעתי, אתם כמשרד המשפטים, ותכף נשמע מהמשטרה, צריכים לקחת בחשבון את האספקט הזה.

זבולון אורלב: אגב, אני יהודי שומר תורה ומצוות וגם בוגר ישיבה.

זבולון אורלב: יש הבחנה בין גזל היחיד לגזל הרבים.

זבולון אורלב: פה זה לא רק גזל יחיד אלא גם גזל הרבים.

טנה שפניץ: לולא כל מה שאמרת זו לא היתה עבירה פלילית.

טנה שפניץ: כי בסופו של דבר כשיש ויכוח בין שני צדדים בשימוש ביצירה של מישהו זה דבר אזרחי.

טנה שפניץ: בגלל כל מה שאמרת זה הופך לפלילי.

טנה שפניץ: יש בזה אספקט ציבורי שדורש את האכיפה הפלילית.

טנה שפניץ: אנחנו נותנים את מיטב הכוחות כרגע ומדגישים את האספקט של האכיפה הפלילית בגלל האספקט הציבורי.

טנה שפניץ: אחרת במהותו קניין רוחני זה כמו כל קניין אחר שהוא עניין אזרחי.

זבולון אורלב: צריך להבחין בין זיוף ג'ינסים לנושא שלפנינו.

זבולון אורלב: ואגב, אני מאוד נגד זיוף ג'ינסים.

זבולון אורלב: אבל בזיוף ג'ינסים, שאני נגדו, זה גניבה ואסור לגנוב.

זבולון אורלב: לא תגנוב זה ציווי בעשרות הדיברות.

זבולון אורלב: אבל בגניבת ג'ינסים זה נזק לבעל העסק של הג'ינסים ורק לו.

זבולון אורלב: בשוד מוסיקלי ובשוד תרבותי זה לא רק נזק ליוצר, זה נזק לחברה, זה נזק תרבותי שהוא הרבה יותר רחב.

טנה שפניץ: לכן אנחנו מטפלים בזה במישור הפלילי, בדיוק בגלל הדברים האלה.

דידי מנוסי: הבעיה זה אכיפה.

זבולון אורלב: אני יודע להבחין בין משרד המשפטים לפרקליטות.

זבולון אורלב: נותנים לי כתבה של ניקול קראו, שעונש תקדימי של שלושה-עשר חודשי מאסר נגזר על סוחר בקלטות מזויפות בבאר-שבע.

זבולון אורלב: אני חושב שאם כל סוחר בקלטות מזויפות היה מקבל עונש כזה לא היתה כתבה.

זבולון אורלב: לו כל סוחר בקלטות מזויפות היה נתפס ומקבל כזה עונש, לא היתה כתבה.

זבולון אורלב: למה יש כתבה?

זבולון אורלב: כי זה מקרה יוצא דופן.

זבולון אורלב: אני שואל: למה הפרקליטות ומשרד המשפטים בחוקים הקיימים, במשפטים הקיימים, באלה שנתפסים לא עושים ככל שיכולים כדי להביא לענישה מחמירה כדוגמת העונש הזה?

זבולון אורלב: ואני בטוח שאני משקף את דעת כל חברי בוועדה לשבח את הפרקליטות ואת השופט שנתן את העונש הזה.

טנה שפניץ: רק כדי להראות איזו חשיבות אנחנו מייחסים לנושא, בפרקליטות הנושא מרוכז בפרקליטות הכלכלית.

טנה שפניץ: מנהל הפרקליטות הכלכלית טס ליום אחד לאילת כדי לטעון לחומרת העונש בתיק מסוים של רצדיביסט שחשבנו שהוא תיק חשוב שנצליח להעלות את רמת הענישה.

טנה שפניץ: אני מראה לך רק את החשיבות שאנחנו מייחסים.

טנה שפניץ: אותו פרקליט שהוא אדם עסוק, נסע יום אחד לאילת, טען לעונש לפני שופט באילת - - -

זבולון אורלב: ומה היה העונש?

טנה שפניץ: אנחנו מחכים.

טנה שפניץ: אקו"ם באו והציגו את הנושא.

יוריק בן-דוד: העונש עוד לא נפסק.

יוריק בן-דוד: הבעיה היא התקדימים, אין תקדימים.

יוריק בן-דוד: השופט לא מוכן לפסוק.

טנה שפניץ: אנחנו בונים את זה.

טנה שפניץ: רק התפרצתי בנקודה הזאת כדי להראות ששמעון דולן נסע להופיע בתיק.

טנה שפניץ: מה עושה פורום האכיפה הכלכלית?

טנה שפניץ: הוא בעצם מרכז כוחות כדי שאפשר יהיה להגיע.

טנה שפניץ: כי לפעמים זה לא בדיוק במכס, אבל המשטרה יכולה לעשות שימוש באותה אינפורמציה, או משרד המשפטים – אנחנו יכולים להגיש כתבי אישום על מרחב עובדתי הרבה יותר רחב.

טנה שפניץ: מבחינה זו יותר אנשים יוכלו לעמוד לדין.

טנה שפניץ: המשטרה גם תדווח על עונשים יותר חמורים.

טנה שפניץ: זה אחד הנושאים המרכזיים.

טנה שפניץ: מבחינת כוח-אדם, המשטרה קיבלה את מה שקיבלה.

טנה שפניץ: בפרקליטות בנוסף למנהל המחלקה שמייחס לזה את החשיבות כפי שאמרתי, יש שלושה פרקליטים שעוסקים רק בזה.

טנה שפניץ: עכשיו אנחנו הולכים לקראת זה שבכל מחוז יהיה מומחה בתחום הזה.

טנה שפניץ: זה נושא מאוד מורכב, מאוד מסובך.

טנה שפניץ: בכל העולם באכיפה הפלילית נתקלים בקשיים מאוד גדולים, וזה לאו דווקא אספקט שמפותח שם.

טנה שפניץ: גם הצרפתי נתקלים בקטע הפלילי בקשיים, וקשה לנו לקבל דוגמאות, קשה ללמוד מחוץ-לארץ.

טנה שפניץ: האמריקנים שכל כך באים אלינו בטענות, עוד לא קיבלנו מהם את החומר שביקשנו כדי להבין בסוגיות מאוד מסובכות איך אוכפים.

טנה שפניץ: זה לא כל כך פשוטות.

טנה שפניץ: זה לא הגניבות היותר רגילות שאנחנו כבר יודעים איך לטפל בהן.

טנה שפניץ: לכן גם את זה צריך לקחת בחשבון.

טנה שפניץ: צריך ללמוד את התחום הזה.

זבולון אורלב: מה הבשורה בפיך?

טנה שפניץ: אני לא יודעת אם יש בפי בשורה, אני רק אומרת שהוגשו כתבי אישום בנושא ספרים, שגם יעניין אותך - - -

זבולון אורלב: מאוד.

טנה שפניץ: הוגשו כתבי אישום בנושא ספרי לימוד לא רק נגד המעתיקים אלא גם נגד בית הדפוס עצמו, שזה כבר מרתיע מאוד.

טנה שפניץ: הוגש כתב אישום נגד מפעל דיסקים.

טנה שפניץ: הרעיון הוא לא ללכת רק לשווקים אלא נגד המפעלים.

טנה שפניץ: הגשנו כתב אישום נגד יצרן דיסקים שזה יותר חשוב.

טנה שפניץ: המשטרה פועלת בכל המישורים.

טנה שפניץ: יש לנו בחקירות נושאים נוספים שעומדים להבשיל בקרוב.

טנה שפניץ: לפי המסמך שהוועדה הכינה, ואני לא יודעת על סמך מה הכינה את המסמך הזה, לפדרציה יש טענות מטענות שונות.

טנה שפניץ: גם הם כרגע לא ערוכים במלוא כוחם.

טנה שפניץ: יש במשטרה מאות תלונות תקועות, כי מה המיוחד בתחום הזה?

טנה שפניץ: אתה צריך את שיתוף הפעולה של בעלי הדיסקים, של בעלי התרופות.

טנה שפניץ: אתה אומר שג'ינסים זה לא חשוב, אבל תרופות זה כן חשוב, וזה סימני מסחר שגם מזייפים.

טנה שפניץ: אנחנו צריכים את שיתוף הפעולה לזיהוי של המוצר.

טנה שפניץ: אף אחד לא יכול לדעת את זה במקומו.

טנה שפניץ: מכיוון שדווקא המשטרה פעילה, הגופים עצמם לא מוכנים.

טנה שפניץ: לסיכום, הממשלה נערכת במישורים השונים, כשאנחנו רואים את הכול כמסכת אחת, כאשר חוד החנית הוא החלק הפלילי שכרגע מקבל את מלוא המשקל.

זבולון אורלב: נשמע עכשיו את נציג המשטרה.

זבולון אורלב: היו כאן צעקות "אכיפה, אכיפה".

רפ"ק יוסי אופיר: אני משמש כקצין המודיעין של היחידה הארצית של הקניין הרוחני, הכפופה למחלקת החקירות במשטרה.

רפ"ק יוסי אופיר: מאז שהתחלנו לפעול כיחידה ארצית, למעשה הוכפלה הפעילות המשטרתית למעלה מפי שלושה בתחום הזה.

רפ"ק יוסי אופיר: צריך גם לזכור, שגם לנו התחום הזה הוא יחסית חדש, והוא גם בעייתי מבחינת החוקים שלו.

רפ"ק יוסי אופיר: היינו צריכים להכיר את האנשים.

רפ"ק יוסי אופיר: אתה לא יכול לגשת לבן-אדם כשאתה רוצה לעצור אותו בלי לדעת בכלל את מהות העבירה ומה מסתתר בשרשרת שקיימת בכל הסיפור הזה.

רפ"ק יוסי אופיר: רק לשם המחשה: גם מערך המודיעין הכניס את נושא הקניין הרוחני כנושא התעניינות ארצי.

רפ"ק יוסי אופיר: זאת אומרת, הוא מחייב את כלל המשטרה באיסוף מודיעיני.

רפ"ק יוסי אופיר: זה מה שיפעיל את שרשרת העבודה.

זבולון אורלב: אנחנו חזקים בפרוזה.

זבולון אורלב: הייתי יותר שמח אם המשטרה היתה מציגה כמה תביעות הוגשו ב-1999, כמה ב-2000, כמה ב-2001, כדי שאנשים יבינו מה המצב.

זבולון אורלב: הרי הכול בא לידי ביטוי בסוף בנתונים.

זבולון אורלב: אני בטוח שיש לכם סיפורים יפים ואני בטוח שאתם עושים כמיטב יכולתכם.

זבולון אורלב: אין לי יסוד לחשוב שלא כך.

זבולון אורלב: השאלה רק מה התוצאות, כי ההרגשה היא שזאת מכת מדינה.

זבולון אורלב: לאן שאני הולך אני מקבל תלונות רבות, והצעקות של דידי מנוסי "אכיפה, אכיפה" וכל הזמן אני מקבל פה פתקאות "עזבו, לא צריכים יותר חקיקה, תשתמשו בחוקים הקיימים, רק תאכפו על-פי החוקים הקיימים".

זבולון אורלב: למה ישנה ההרגשה הזאת שזו מכת מדינה?

זבולון אורלב: מה קורה?

רפ"ק יוסי אופיר: ביקשת נתונים.

רפ"ק יוסי אופיר: אם אנחנו מדברים על שנת 1998, נפתחו ארבעה תיקים.

רפ"ק יוסי אופיר: ב-1998 זה עלה ל-200, ובשנת 2000 עלה כמעט ל-500 תיקים.

רפ"ק יוסי אופיר: השנה כבר עברנו בהרבה את המצב הזה מבחינת התיקים.

רפ"ק יוסי אופיר: גב' שפניץ הזכירה את הבעיה החוקית של חוות הדעת.

רפ"ק יוסי אופיר: בלי חוות הדעת ובלי הסיוע של הפדרציות השונות למוסיקה לא נוכל להתקדם.

רפ"ק יוסי אופיר: זו לא חוכמה גדולה לבצע מעצר או לבצע תפיסה של מוסיקה מבלי שיהיה הבסיס המשפטי המלא להגיש כתב אישום.

רפ"ק יוסי אופיר: זו עבודה לריק, כי אם נצטרך אי-פעם להגיע למצב שבו נצטרך להחזיר דיסקים בבית-משפט לנאשם, המצב שלנו יהיה הרבה יותר גרוע.

רפ"ק יוסי אופיר: אנחנו רוצים להגיע למצב שאנחנו מגיעים לבית-משפט כשכל התהליך הוא מושלם מבחינת הראיות ולא רק מבחינת אפקט הראווה.

רפ"ק יוסי אופיר: אני חושב שאנחנו עושים מעל ומעבר גם באפקט ההרתעתי ולא רק באפקט של הראיות, ועל זה יש לנו מחלוקת כבדה גם עם משרד המשפטים על נושא הראיות, והם נלחמים אתנו על זה, כי אנחנו מנסים לדחוף בכל המישורים, כמו שמבקשים פה, לא רק שיהיה תיק מושלם אלא שיהיה אפקט הרתעתי, ואני חושב שבזה החשיבות הרבה ביותר.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חברת הכנסת קולט אביטל, בבקשה.

קולט אביטל: אני מצטערת שאיחרתי ואם אגיד דברים שכבר נאמרו, תסלחו לי.

קולט אביטל: כיוון שהתחלפו ממשלות, כיוון שחלק מהחברים שהיו בלובי התרבות או שעזבו את הכנסת או שהם שרים עכשיו, הקמנו לובי חדש לנושא התרבות, שאני עומדת בראשו.

קולט אביטל: אני חושבת שהשנה בכל זאת התקדמנו בכמה חוקים.

קולט אביטל: היום אחר הצהריים אני נפגשת עם מנכ"ל משרד התרבות כדי לעבור על כל החוקים הקיימים ולראות מה בעצם נותר לעשות.

קולט אביטל: אני חושבת שאנחנו צריכים לפעול לפי תכנית עבודה מוגדרת.

קולט אביטל: הניסיון המועט שיש לי בתחום הזה מראה שאם אין שיתוף בינינו כאן עם משרדי הממשלה ועם משרד המשפטים, גם הצעות החוק הפרטיות נופלות, וזה מה שכמעט קרה לי.

קולט אביטל: לכן אני מתכוונת עם החברים האחרים בלובי התרבות לעובר בחודשים הקרובים לחקיקה בצורה רצינית, ואני מקווה לשיתוף פעולה מצד משרד התרבות, כי יחד נוכל לקדם את זה ובנפרד נדמה לי שאין לנו הרבה סיכוי.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר משהו לעניין האכיפה.

זבולון אורלב: הנתונים שאתה אומר מ-1998 ועד היום הם נתונים מאוד מרשימים.

זבולון אורלב: לפי האינפורמציות שאנחנו מקבלים – ומקוצר הזמן לא ניתן לאנשים כרגע לתאר את הבעיה במלוא היקפה, אבל אני ספגתי את זה בשבועות האחרונים, משנודע שזה יהיה אחד הנושאים שאנחנו עוסקים בו – שנראה שזה לא מתחיל לגעת בבעיה, סליחה שאני אומר את זה, למרות שמדובר בעלייה מאוד מרשימה.

זבולון אורלב: אני מעריך שהשנה אתם יכולים להגיע לאלף תיקים בקצב הזה, אבל ההרגשה היא שהענישה לא מספיקה.

טנה שפניץ: זה צריך להיבנות.

זבולון אורלב: אני יודע שאין זבנג, הרי פעם הייתי בשירות המדינה.

זבולון אורלב: אני יודע שאין פתרונות כסף.

זבולון אורלב: אבל תביני, גם השודדים לא מפגרים.

זבולון אורלב: הם הרי לא מחכים לזבולון אורלב ולטנה שפניץ ולרב-פקד אופיר שמסור מאוד לעניין הזה.

זבולון אורלב: הם לא מחכים, הם משתכללים בשיטות שלהם, בטכנולוגיות.

זבולון אורלב: במקום שבית-החרושת יהיה פה, בית-החרושת יהיה ברמאללה.

זבולון אורלב: גם פה נראה שכאילו רשויות המשפט והאכיפה, עם כל פעילותן המרשימה, והדיווח כאן הוא רציני, שיש באמת עליית מדרגה רצינית מאוד בהתייחסות ובהיקף הפעילות, השאלה אם זה מדביק את קצב הבעיה שקיימת בשטח.

זבולון אורלב: הרגשתי לא.

זבולון אורלב: מפני שאם תקליטור רגיל עולה שבעים שקלים וגנוב עולה עשרים שקלים, ואני שומע שהמחיר אפילו ירד לעשרה שקלים, זה פיתוי כל כך עצום.

זבולון אורלב: ואיך אתם אומרים?

זבולון אורלב: אי-אפשר לתפוס דוכן פה ודוכן שם.

זבולון אורלב: יש הרי מאוד נקודות מכירה כאלה.

זבולון אורלב: אני, מצד אחד, מברך על מה שאתם עושים, ואני רושם בסיפוק את הדיווח שלכם.

זבולון אורלב: מצד שני, בכל זאת צריך לדעת שצריך להגדיל מאוד את המאמצים במאבק הזה שהפך להיות חלק אולי מהתרבות הישראלית כבר, לצערי, של העתקה ושוד מוסיקלי, והעדויות ממדינות אחרות הן כאלה שאולי שם בתרבות העם לא קונה את הזיופים והיצירות הפיראטיות.

רחמים מלול: הדברים שלי מכוונים לפרקליטות ולמשטרה.

רחמים מלול: לדעתי, עיקר הבעיה שלכם היא בשינוי תפיסה.

רחמים מלול: למה הכוונה?

רחמים מלול: גניבת זכויות יוצרים או פגיעה בקניין הרוחני אלה כותרות או מילים מדי ספרותיות.

רחמים מלול: כאשר הקורא הממוצע של העיתונות היומית רואה כותבת "אדם מסוים נתפס בגניבת זכויות יוצרים", זה לא מצטייר בעיניו ולא נתפס בראשו כאילו רואה כותבת "אדם שדד מחנות מאה אלף שקלים או מאתיים אלף שקלים".

רחמים מלול: נדמה לי שכאן טמונה התפיסה שלכם בפרקליטות.

רחמים מלול: הרי מה ההבדל בין אדם שגונב מחברו מאה אלף שקלים לבין אותו יצרן דיסקים מזויפים?

רחמים מלול: מה ההבדל המהותי?

רחמים מלול: הבעיה היא לא בחקיקה.

רחמים מלול: חקיקה נגד גניבה קיימת.

רחמים מלול: חקיקה נגד שוד קיימת.

רחמים מלול: למה שלא תנצלו את החקיקה הקיימת?

רחמים מלול: אם תשנו את התפיסה שלכם שגניבה זו של זכויות יוצרים דינה כדין גניבה רגילה, פגיעה בקניין הרוחני דינה כדין שוד רגיל, כי האדם בעל הקניין, בעל זכות היוצרים, נגרמים לו הפסדים כבדים – אם תתייחסו לזה כך, אם תתפסו את העניין כך, אני בטוח שהתפיסה שלכם תשנה גם הצעדים שתנקטו.

רחמים מלול: אינני מאשים את המשטרה.

רחמים מלול: מדוע?

רחמים מלול: היא עמוסה בכל כך הרבה בעיות, שבסדר העדיפות הבעיה הזאת נתפסת במדרגה למטה.

טנה שפניץ: זה הרעיון של היחידה המיוחדת, שהוצאנו את זה מה"פול" הכללי ויש יחידה מיוחדת שאלה המשימות שלה.

זבולון אורלב: יש יחידה עם 27 תקנים, שלפי מיטב ידיעתנו, מאוישים רק 21 תקנים.

דידי מנוסי: אני מרגיש דז'ה וו.

דידי מנוסי: נפגשנו לפני שנה ולפני חצי שנה, ואני מרגיש שאמרנו אותם הדברים ושמענו את אותם הדברים, ונדמה לי שזה דז'ה וו מוחלט.

זבולון אורלב: עם כל הכבוד לך, אני חולק על דעתך.

זבולון אורלב: אני חושב שדווקא בנושא של זכויות יוצרים בשנה האחרונה יש התעוררות גדולה.

זבולון אורלב: לא כל דבר שגם חודר לתודעה ויש נכונות לפעול, אתה רואה תוצאות מיידיות.

זבולון אורלב: שפע הצעות החוק, איוש התקנים, הקמת היחידה המיוחדת, התחלת הענישה – יש פה התחלות.

זבולון אורלב: אני לא מרוצה מזה, אבל להגיד כאילו טוחנים אותו דבר, זה לא נכון.

זבולון אורלב: התמונה במערכת החינוך אתה צודק.

זבולון אורלב: מה שהיה בשנה שעברה יש השנה.

זבולון אורלב: בנושא הספציפי הזה אני חושב שיש התקדמות.

זבולון אורלב: זה לא מספיק, זה לא עונה על הבעיה, אבל אני חושב שיש תועלת גדולה.

זבולון אורלב: אם אתה מרמז שאין צורך יותר לדון כי לדיונים אין תועלת, מישהו עוד יכול להבין את זה כך.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הדיון ולומר: 1.

זבולון אורלב: לרגל יום הזמר העברי בכנסת זו השנה השלישית, מברכת ועדת החינוך והתרבות את היוצרים, המשוררים, המלחינים, המעבדים והמבצעים, ומאחלת להם המשך יצירה לקידום הזמר העברי במדינת ישראל.

זבולון אורלב: הוועדה רואה בזמר העברי מאבני היסוד של תרבות ישראל, הראוי לעידוד ממלכתי בהיותו תחום אמנות ויצירה, המביא לידי ביטוי את קשת הסגנונות המוסיקליים הקיימים בעדות ובגילאים השונים, ומהווה גורם מלכד את העם ומגבש את תעודת הזהות התרבותית שלו.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת למיסוד מסורת יפה זו.

זבולון אורלב: 2.

זבולון אורלב: הוועדה תובעת ממשרד החינוך להחזיר את שיעורי הזמר העברי לתכנית הלימודים ולעודד זאת על-ידי גיבוש תמריצים למוסדות החינוך.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת למשרד לעודד מקהלות ולשלב את הזמר העברי בסל התרבות.

זבולון אורלב: הוועדה גם דורשת ממשרד החינוך לערוך השתלמויות מיוחדות בזמר עברי למורים עולים למוסיקה.

זבולון אורלב: 3.

זבולון אורלב: הוועדה תובעת מכלי התקשורת בכללם, ובעיקר מערוצי הטלוויזיה, להעדיף את שילובו של הזמר העברי.

זבולון אורלב: הוועדה שולחת ברכה מיוחדת לרשת ג' על תרומתם לעידוד הזמר העברי.

זבולון אורלב: 4.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את דיווח משרד המשפטים ומשטרת ישראל באשר לאכיפה והטיפול המשפטי בענייני הקניין הרוחני של יוצרים בזמר העברי.

זבולון אורלב: אולם נוכח התופעה הרווחת עדיין של גניבת זכויות יוצרים וקניין רוחני, תובעת הוועדה מרשויות האכיפה להגן ביתר פעילות על היוצרים והמבצעים ולהקדיש יותר כוח-אדם לנושא זה בפרקליטות ובמשטרה.

זבולון אורלב: 5.

זבולון אורלב: הוועדה תתמוך בקידום חקיקה לעידוד הזמר העברי בתחומי שמירת זכויות יצירה ומעמדם התרבותי והכלכלי של הזמר העברי, היוצרים והמבצעים.

זבולון אורלב: הוועדה מודה ומברכת את עמותת שבוע הזמר העברי ואת כל הארגונים השותפים בו על ארגון שבוע הזמר ויום הזמר העברי בכנסת.

זבולון אורלב: הוועדה תתבע דיווחים ועדכונים במהלך השנה על ביצוע החלטותיה.

זבולון אורלב: אני רוצה להוסיף עוד שתי החלטות שרשמתי לעצמי ונשלב אותן לאחר מכן בניסוח: הוועדה מבקשת מרשות השידור לאפשר לרשת ג' לשדר בכל שעות היממה וברשת האינטרנט.

זבולון אורלב: לעניין הטלוויזיה, אנחנו גם נבדוק שינוי חקיקה כדי להבטיח את מעמדו של הזמר העברי בחובת ההפקות המקוריות.

דידי מנוסי: אני מבקש עוד סעיף אחד: שהוועדה מבקשת מהלובי של התרבות שיהיה בקשר עם ראשי הארגונים של האמנים.

זבולון אורלב: אתה לא מכיר את הסדרים.

זבולון אורלב: ועדה לא מבקשת.

זבולון אורלב: רבותי, אנחנו צריכים לסיים ואני רוצה שנסיים בשיר אחד.

זבולון אורלב: תודה רבה לכולם.

זבולון אורלב: (שירה בציבור).