ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 257, 2001-03-12 10:00

זבולון אורלב: בוקר טוב.

זבולון אורלב: אני פותח את ישיבת הוועדה בעניין הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון – יום לימודים ארוך בחופשת הקיץ), של ידידי הטוב חבר כנסת אילן גילאון.

זבולון אורלב: הואיל וזאת הישיבה הראשונה אחרי הקמת הממשלה, אני חושב שזו גם זכות וגם חובה לברך את שרת החינוך החדשה ולאחל לה, בשם כל חברי הוועדה, הצלחה רבה.

זבולון אורלב: חשוב לי גם לציין שהשרה לימור לבנת היא חברת ועדת החינוך – אני בטוח שהעבודה שלה בוועדה תעזור לה.

זבולון אורלב: גם בשיחות שקיימתי איתה, נחה דעתי שהקשר בין השרה לוועדה יהיה קשר ראוי.

זבולון אורלב: כך הובטח לי ואני בטוח שכך גם יהיה.

זבולון אורלב: באותה הזדמנות, אני רוצה כמובן לברך עוד חבר ועדה שלנו שעלה לגדולה – חבר כנסת סילבן שלום, שהיה חבר כנסת פעיל, הוא גם העביר חוק חשוב מאד: חוק זכויות תלמידים, שדנו בו בערך ב- 25 ישיבות, כמעט 10% מדיוני ועדת החינוך הוקדש לחוק הזה.

זבולון אורלב: חבר ועדה נוסף שעלה לגדולה זה חבר כנסת משולם נהרי, שנבחר לסגן שר, וחבר ועדה נוסף – עכשיו אתם יודעים למה אין כאן חברי ועדה – רחבעם זאבי שהתמנה לשר התיירות.

זבולון אורלב: האמת היא שאנחנו צריכים לברך עוד חבר כנסת שאף על פי שלא היה חבר ועדה פורמלי, השתתף בוועדות הרבה יותר מהרבה חברי כנסת אחרים – שר התקשורת החדש רובי ריבלין.

זבולון אורלב: יולי אדלשטיין, חבר הוועדה, שהתמנה סגן שר במעמד של שר – אחראי על תיק העליה והקליטה.

זבולון אורלב: אחרי פרק הברכות, נוכל לגשת להצעת החוק.

זבולון אורלב: אני מציע שנבקש מחבר הכנסת אילן גילאון להציג את החוק.

זבולון אורלב: אילן גילאון: האמת היא שאין הרבה מה להציג.

זבולון אורלב: זהו חוק שהוא פשוט כמים, צודק כשמש ודחוף כמו רכבת פרברים, ויותר מזה.

זבולון אורלב: אתה תגיד להגנתי – זה היה החוק הראשון שהנחתי על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: נגד יוסי שריד.

זבולון אורלב: אילן גילאון: כשהוא היה שר, זה היה נגד יוסי שריד.

זבולון אורלב: עכשיו זה נגד לימור לבנת, אבל אני מקווה שכל החוקים האלה הם בכלל לא נגד, אלא מאד בעד.

זבולון אורלב: זהו תיקון "שיפוצניקי" בסך הכל.

זבולון אורלב: התיקון הגדול שאנחנו צריכים לעשות זה מבחינת כל חוק החינוך המיוחד, אבל באיזשהו מקום מדובר על לתקן מצב שבעיקר מחמיר בימות הקיץ.

זבולון אורלב: לגבי מספר מסגרות בתוך החינוך המיוחד – לא כולן – אין הארכת יום הלימודים בימי הקיץ.

זבולון אורלב: הבעיה היא חמורה בעיקר – וציינתי זאת בדברי ההסבר – לגבי ילדים אוטיסטים.

זבולון אורלב: אני מבין שגם לכבדי השמיעה יש את הבעיה הזאת, לקבוצות מסוימות בפיגור גם כן, והכוונה המרכזית היא בימי הקיץ להאריך את יום הלימודים עד השעה 17:00.

זבולון אורלב: למשל לגבי האוטיסטים זה נמשך עד השעה 13:45, ברור מה ההשלכות וההשפעות שיש לכך.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: המוסדות של האוטיסטים – בקיץ מאריכים את שנת הלימודים אבל לא מאריכים את יום הלימודים?

זבולון אורלב: אילן גילאון: כן.

זבולון אורלב: לא מאריכים את יום הלימודים.

זבולון אורלב: מדובר בשלוש שעות הארכה.

זבולון אורלב: לאה שקד: מאריכים כן, אבל לא על פי חוק.

זבולון אורלב: אילן גילאון: כל מה שאני אומר הוא לא על פי חוק.

זבולון אורלב: אני כרגע רוצה למסד את זה.

זבולון אורלב: זה בא בעקבות פניה לבג"ץ לפני כשנה וחצי של אלו"ט לגבי הנושא של הארכת יום הלימודים.

זבולון אורלב: השופטת שלחה את כולנו להסתדר, כפי שאנחנו מסתדרים היום.

זבולון אורלב: אני חושב שה"הסתדרויות" האלה צריכות בסופו של דבר להיות מעוגנות בחוק, ולכן אני מציע את הצעת החוק הזו.

זבולון אורלב: אני מודה – זו לא המהפכה הכוללת שאנחנו רוצים.

זבולון אורלב: זה איזשהו תיקון שהוא מחוייב, שהוא דחוף, שהוא בהול והוא מתבקש, והוא גם עולה כסף.

זבולון אורלב: היו כל מיני הערכות.

זבולון אורלב: עד היום האוצר לא המציא איזושהי הערכה.

זבולון אורלב: דחו אותנו בהלוך ושוב.

זבולון אורלב: אני לא יודע מהי העלות של זה, בוודאי לא העלות המוגזמת שבזמנו שר החינוך הקודם הציג.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: קודם כל, סעיף 14 לחוק החינוך המיוחד אומר ש"השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע כי שנת לימודים במוסדות לחינוך מיוחד, כולם או מקצתם, תוארך מעבר לשנת לימודים רגילה.

זבולון אורלב: כן רשאי השר לקבוע כי לימודים במוסדות כאמור יתקיימו גם בתקופות של חופשת לימודים רגילה", כלומר לא רק בחודשי הקיץ אלא גם בחופשת חנוכה, סוכות או חופשות במהלך שנת הלימודים.

זבולון אורלב: זה סעיף שנותן לשר רשות להאריך.

זבולון אורלב: קודם נשמעה כאן הערה שזה לא בתוקף חוק – זה לא כל כך מדוייק.

זבולון אורלב: סעיף 15 מתייחס ליום לימודים ארוך, ואומר: "השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע יום לימודים ארוך במוסדות לחינוך מיוחד, כולם או מקצתם, ואת מספר שעות הלימוד ביום לימודים כאמור".

זבולון אורלב: יש עוד שני סעיפי משנה לסעיף הזה, שהם לא רלוונטיים כרגע.

זבולון אורלב: כלומר, המצב היום הוא שהשר רשאי גם להאריך את שנת הלימודים וגם להאריך את יום הלימודים.

זבולון אורלב: אני מציע שקודם כל נשמע סקירה מהו המצב כרגע – מה המצב כיום, כמה לומדים בחינוך המיוחד, כמה מאריכים את שנת הלימודים, כמה מאריכים את יום הלימודים.

זבולון אורלב: בואו נשמע תמונת מצב.

זבולון אורלב: מרים גראזי-רוזנבאום: לפני הסקירה, עובדתית, הייתי רוצה להשלים את המצב המשפטי.

זבולון אורלב: ראשית, להצעת החוק עצמה – הכותרת של הצעת החוק והחוק לא תואמים, והשאלה למה התכוון חבר הכנסת המציע.

זבולון אורלב: כותרת החוק מדברת על תיקון – יום לימודים ארוך בחופשת הקיץ, בעוד שהצעת החוק עצמה עוסקת בשני הדברים במקביל.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: הוא התכוון לשני הדברים.

זבולון אורלב: לאה שקד: ממילא, גם אי אפשר להפריד ביניהם.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: הכוונה היא מה שכתוב בחוק.

זבולון אורלב: מרים גראזי-רוזנבאום: באשר לנושא של יום חינוך ארוך – שלא נשכח שהתקבל בכנסת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, תשנ"ז-1997, שלמיטב הבנתי הוא אמור לחול.

זבולון אורלב: ברגע שהוא יחול על כל מוסדות החינוך, הוא יחול גם על מוסדות לחינוך מיוחד.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מציע כאן הסדר ספציפי, בעוד שיש הסדר כללי שאמור לחול על כולם.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: הוא מציע הסדר ספציפי.

זבולון אורלב: שמואל אבואב: כאן מדובר על הקיץ, על החופש הגדול.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: לפי הצעת החוק שלו, הוא כותב: "במוסדות לחינוך מיוחד יתקיים יום לימודים ארוך" – עברית פשוטה.

זבולון אורלב: אילן גילאון: וגם בקיץ.

זבולון אורלב: מרים גראזי-רוזנבאום: כשעוד צריך לדעת מה זה יום לימודים ארוך.

זבולון אורלב: זה גם לא ברור.

זבולון אורלב: מירב ישראלי: צריך לדבר על הפרטים.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: זה כתוב.

זבולון אורלב: הוא מציע רק לתקן את סעיף (א).

זבולון אורלב: סעיף (ב) – השר יקבע את השירותים הנלווים.

זבולון אורלב: ..

זבולון אורלב: מרים גראזי-רוזנבאום: אין דבר כזה יום לימודים ארוך.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: למה?

זבולון אורלב: יש חוק יום לימודים ארוך.

זבולון אורלב: מרים גראזי-רוזנבאום: הוא מדבר על שבוע, הוא לא מדבר על מושג של יום.

זבולון אורלב: אילן גילאון: מסתבר שבחלק גדול ממוסדות החינוך שבהם יש מוסדות לחינוך מיוחד, לא מתקיים יום לימודים ארוך גם שלא בימי הקיץ.

זבולון אורלב: לכן, ראשית – בכל הימים, שנית – גם בימי הקיץ ועד שעה 17:00.

זבולון אורלב: החוק מדבר במפורש וזאת הכוונה.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: גברת לאה שקד.

זבולון אורלב: מה זה שח"ם?

זבולון אורלב: לאה שקד: שירותי חינוך מיוחדים, כשבעיקר זה מתייחס לשירותים הנלווים שכתובים בחוק טיפולים פרא-רפואיים: שירותים ביצירה בהבעה, שירותים סוציאליים, רפואיים, ובשנים האחרונות אני גם עוסקת בתקן הבסיסי.

זבולון אורלב: ב-1995-1996, שזו היתה השנה הראשונה ליישום חוק החינוך המיוחד, תוקצב חוק החינוך המיוחד בהיקף של 45% מהתקציבים הדרושים ליישום חוק החינוך המיוחד, כפי שהוא הופיע במקור בתכנית האב, כשהתכנית לוותה על ידי ועדת החינוך של הכנסת.

זבולון אורלב: מאחר שקיבלנו רק 45% מהתקציבים, נאלצנו ליישם סעיפים בחוק החינוך המיוחד באופן דיפרנציאלי וחלקים לתת במימון מאד נמוך.

זבולון אורלב: לא רצינו להתפשר, ולכן זאת היתה ההחלטה המקורית, למשל בנושאים של טיפולים פרא-רפואיים, שירותים רפואיים וסוציאליים, ולכן בקביעת אורך יום הלימודים ואורך שנת הלימודים קבענו קריטריונים דיפרנציאליים.

זבולון אורלב: כיתות לתלמידים לקויי למידה, פיגור קל, הפרעות התנהגותיות, מעוכבי התפתחות ומעוכבי שפה – לא קיבלו הארכה של יום הלימודים בבתי ספר רגילים ובבתי ספר לחינוך מיוחד, כאשר בקיץ רק בתי הספר לחינוך מיוחד מסוג האוכלוסיות הנ"ל קיבלו חודש לימודים נוסף, יולי, שהוא פועל עד היום עד השעה רבע לאחת.

זבולון אורלב: בסיס ההנחה היה שכאשר יחול חוק שבוע לימודים בן 41 שעות על כלל האוכלוסייה, נחיל גם על האוכלוסייה הזאת באופן הדרגתי, כפי שמציע חוק שבוע לימודים בן 41 שעות.

זבולון אורלב: החריגויות האחרות, גם הן יושמו באופן דיפרנציאלי, כאשר ילדים חירשים, עיוורים, פיגור בינוני, פיגור קשה, פיגור בינוני מורכב – כל הרצף של הפיגור היותר קשה, למעט הפרעות נפשיות ולמעט אוטיזם – בבתי ספר לחינוך מיוחד לומדים עד השעה 14:30, חמישה ימים בשבוע, ובחופשת הקיץ במקביל לומדים עד רבע לאחת.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: לומדים רק חמישה ימים בשבוע?

זבולון אורלב: לאה שקד: עד 14:30, ויום שישי הוא יום עבודה רגיל.

זבולון אורלב: בחופשת הקיץ הם לומדים עד רבע לאחת, אבל 11 וחצי חודשים בשנה, כולל חופשות קצרות כמו: חנוכה, פסח, סוכות, ועוד שישה ימי בחירה שמאפשרים למערכת החינוכית להתארגן על בסיס וולונטרי, שישה ימים קצרים.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: החמצתי משפט.

זבולון אורלב: את אומרת שבכל החריגויות האלה לומדים 11 וחצי חודש בשנה, כלומר רק שבועיים חופש, פלוס שישה ימים.

זבולון אורלב: לאה שקד:

זבולון אורלב: העיוורים והחירשים בכיתות לחינוך מיוחד בבית ספר רגיל אמנם מקבלים את חופשת הקיץ, אבל אינם מקבלים יום לימודים ארוך.

זבולון אורלב: שוב, הסיבה היתה סיבה תקציבית.

זבולון אורלב: הפרעות נפשיות ואוטיסטים במקור היו אמורים ללמוד עד שעה 16:00 אחר הצהריים במהלך שנת הלימודים ולקבל תוספת של שעה במהלך החופשות, 11 וחצי חודשים בשנה.

זבולון אורלב: כתוצאה מפניה לבג"ץ, שההחלטה היתה בחסות בג"ץ אבל לא היתה פסיקה של בג"ץ, האוכלוסייה של התלמידים האוטיסטים קיבלה במהלך שנת הלימודים שעה נוספת.

זבולון אורלב: היום הם לומדים עשרה שיעורים ביום, משעה 08:00 עד 16:45.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: רק במוסדות החינוך המיוחד?

זבולון אורלב: לאה שקד: בכל הכיתות, באשר הן.

זבולון אורלב: כיתה בחינוך מיוחד, גם בבית ספר רגיל, מקבלת את אותו דבר.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: אבל אם תלמיד לומד בכיתה רגילה – לא.

זבולון אורלב: לאה שקד: החוק לא חל עליו.

זבולון אורלב: לפי הפרשנות הנוכחית, תלמיד משולב על בסיס אינדיבידואלי - דינו כתלמיד רגיל.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: זו הצעת החוק שלי.

זבולון אורלב: אני כל פעם רוצה להבהיר שהחוק שלי הוא חוק נכון.

זבולון אורלב: לאה שקד: אף אחד לא אומר שלא, רק הכל תלוי תקציב.

זבולון אורלב: נכון להיום, לגבי התלמידים האוטיסטים, כתוצאה מהפשרה בחסות הבג"ץ, אנחנו מפעילים את חופשת הקיץ מעבר ליישום שלה בחוק, שזה 13:35 חמישה ימים בשבוע בחופשות – אנחנו מפעילים כוח אדם חלופי באמצעות הרשויות המקומיות עד 16:45, וכאשר אמרתי לא בכוח חוק לכך התכוונתי.

זבולון אורלב: נכון להיום, האוכלוסייה של התלמידים האוטיסטים אכן מקבלת יום לימודים ארוך, לא מכוח החוק, אלא כתוצאה מאיזושהי פשרה - אם תרצו אחר כך לשמוע, יש לנו ניסיון של שלוש שנים בנושא הזה.

זבולון אורלב: בחופשת הקיץ, בגין החוק, הם לומדים עד 13:35.

זבולון אורלב: מ- 13:35, להשלמה לעשרה שיעורים, עד 16:45, הם מקבלים יום לימודים ארוך בכוח אדם חלופי.

זבולון אורלב: זה לא אומר שלא עובדים שם מורים.

זבולון אורלב: מדובר על 11 וחצי חודשים בשנה.

זבולון אורלב: כדי ליישר קו עם הכיתות לחינוך מיוחד מהסוג של האוכלוסייה של אוטיזם, התקציב הוא תקציב עתק.

זבולון אורלב: עשינו איזושהי הערכה תקציבית – מדובר על מעל לחצי מיליארד שקל ואני אומר שלא בכדי נוטים לבלבל בין הארכת יום הלימודים לבין הארכת שנת הלימודים, מפני שאי אפשר לא להאריך את יום הלימודים ולפני כל חופשה לנסות לגייס כוח אדם.

זבולון אורלב: הורים לילדים אוטיסטים חווים את החוויה הזאת, ועל כך הצעקה.

זבולון אורלב: אם אין הארכת יום הלימודים במהלך שנת הלימודים ואין איזשהו מאגר של מורים יותר רחב שיסכים לעבוד בחופשות – המשימה הזאת היא כמעט בלתי אפשרית.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: שאלה צדדית בסוגריים: המורים בחינוך המיוחד שעובדים באותם בתי ספר שיש להם גם יום לימודים ארוך וגם הארכת שנת הלימודים, מקבלים משכורת נוספת על שתי ההארכות האלה, נכון?

זבולון אורלב: לאה שקד: הם לא מקבלים משכורת נוספת גלובלית, אלא עשינו שני דברים על מנת לעודד מורים לעבוד בחופשות.

זבולון אורלב: על פי הסכם עם הסתדרות המורים, אין אפשרות לחייב את העובד, את המורה, כפרט, לעבוד בחופשות.

זבולון אורלב: זה מחייב את המסגרת, זה איננו מחייב את המורה כפרט.

זבולון אורלב: לראשונה, כשהפעלנו את יום הלימודים הארוך, הנהגנו העסקה בשנת לימודים גמישה.

זבולון אורלב: המשמעות היא שכל מורה שעובד במסגרת חינוך מיוחד, שמתקיימת בו הארכה של יום הלימודים ושנת הלימודים – רשאי לצאת לחופשה ברצף של עשרה ימים במהלך שנת הלימודים כדי להתחייב לעבוד בחופשה.

זבולון אורלב: אילן גילאון: מה עולה חצי מיליארד שקל, אני לא מבין.

זבולון אורלב: לאה שקד: אני מיד אסביר.

זבולון אורלב: לגבי התגבור הנוסף – נכון להיום, מי שעובד בחופשה, לא צריך להחזיר את ימי החופשה שהוא לקח במהלך שנת הלימודים, אבל הוא מתנדב לעבוד בחופשה, הוא מקבל משכורת של 137%.

זבולון אורלב: אנחנו מקבלים דיווחים ממנהלי בתי הספר שיש פרובלמטיקה מאד גדולה.

זבולון אורלב: מנהלים מדווחים על שחיקה, על אי רצון לעבוד מסביב לשעון, כי זה יותר דומה לדגם של בית חולים מסביב לשעון, והחמור יותר – אנחנו לא מצליחים בצורה מסודרת, במיוחד לגבי האוכלוסייה של האוטיסטים, בגלל שעות הלימודים המאד ארוכות, להוציא מורים להשתלמויות.

זבולון אורלב: ההשתלמויות בקהילה נעשות בשעות אחר הצהריים, אין שום השתלמות שמתחילה בשעה 18:00 בערב, ואם הם גם עובדים בחופשה, בוודאי גם בחופשה מורים לא יכולים לצאת להשתלמות.

זבולון אורלב: זה נושא שנצטרך לתת עליו את הדעת.

זבולון אורלב: הקמנו ועדה פנימית בתוך המשרד, הנציגים של ההורים עובדים בשיתוף פעולה איתנו, נצטרך לטפל בכך.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: לפני שאת עונה בעניין הכספים, האם את יכולה לדבר באחוזים?

זבולון אורלב: הצגת כאן שתיים או שלוש קבוצות של תלמידים: יש קבוצה אחת – בואו נאמר שזה חינוך מיוחד קל – לאה שקד: יחסית.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: הכל יחסי.

זבולון אורלב: בעצם הם לא נהנים מכלום.

זבולון אורלב: יש להם יום לימודים רגיל, יש שנת לימודים רגילה.

זבולון אורלב: נקרא לזה לקויי הלמידה ושותפיהם.

זבולון אורלב: תמי יונה: הם יכולים להשתלב בקייטנות בחוץ.

זבולון אורלב: לאה שקד: יש לי השגה.

זבולון אורלב: אולי לגבי לקויי למידה עוד אפשר היה לסבול את זה, אבל ילדים שנפלטו ממערכת החינוך הרגילה, מסוג של הפרעות התנהגות, הרי הם יצאו מהכיתה הרגילה בגלל הפרעת ההתנהגות, אז לדחוף אותם חזרה לרחוב – זו קצת בעיה.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: לא הבנתי מה את אומרת כרגע בהקשר למה שאני אומר.

זבולון אורלב: אלה שני דברים שונים.

זבולון אורלב: את אומרת שבנושא הארכת יום הלימודים והארכת שנת הלימודים – זה כרגע הנושא שלנו – יש שלוש קבוצות של אוכלוסייה.

זבולון אורלב: אוכלוסייה אחת שזה הפיגור הקל יחסית, לקויי הלמידה- למעשה יש להם יום לימודים רגיל ושנת לימודים רגילה.

זבולון אורלב: איל זנדברג: לקויי למידה זה לא חינוך מיוחד בעצם.

דובר: אלה שנפלטו מבתי הספר.

דובר: דוד ברק:     	מוסדות החינוך המיוחד, נקודה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אנחנו מדברים כרגע על האוכלוסייה שחל עליה חוק, שנכנסת בגדר החוק – או במוסדות חינוך מיוחד או בכיתות של החינוך המיוחד בחינוך הרגיל.

דובר: כלומר יש לנו שלוש קבוצות.

דובר: קבוצה אחת שבעצם מקיימת שנת לימודים רגילה ולא מוארכת, שזה יום לימודים רגיל.

דובר: קבוצה שנייה שהיא קבוצת הפיגור הכבד מאד, שלומדת יום לימודים עד 14:30 והיא לומדת את יום הלימודים הזה 11 וחצי חודשים בשנה.

דובר: קבוצה שלישית היא קבוצת האוטיסטים.

דובר: לאה שקד:     	יש תת-קבוצה – הפרעות נפשיות – הם לומדים עד 16:00.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	תיכף תתקני אותי.

דובר: קבוצה שלישית זה האוטיסטים, שלומדים כל השנה עשר שעות עד השעה רבע לחמש והם גם לומדים עוד חודש אחד בקיץ.

דובר: לאה שקד:     	11 וחצי חודשים, עד 15 באוגוסט.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אמרתם ששם, גם אחר הצהריים כמה שעות הרשויות המקומיות עוזרות.

דובר: לאה שקד:     	זה במימון מלא שלנו, זה לא הרשויות המקומיות.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	לא חשוב.

דובר: עד כאן הבנתי נכון?

דובר: לאה שקד:     	נכון.

דובר: חיה יגודה:     	יש קבוצה נוספת – ילדים עם בעיות התנהגות שאני לא יודעת אם הם רוצים בכלל את יום הלימודים הארוך ואת הקטע של הקיץ.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אנחנו כרגע מדברים על הסטטוס שמשרד החינוך נותן.

דובר: אנחנו כרגע לא מדברים מנקודת המבט של מה ילדים רוצים.

דובר: לאה שקד:     	אם תרשה לי לומר דבר נוסף – קבוצת הביניים שאתה קורא לה, אלה הילדים על הרצף של הפיגור – יש לנו ניסיון מאד טוב של שיתוף פעולה בין משרד העבודה והרווחה, השירות לאדם המפגר...

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	הילד המפגר.

דובר: לאה שקד:     	האדם המפגר.

דובר: המחלקה היא אותה מחלקה.

דובר: זה היום האדם המפגר, כשיש מפקחים שמטפלים בילדים.

דובר: שיתוף הפעולה – וזה גם מסביר את הרציונל מדוע הפיגור לומד עד 14:30 ולא עד 17:00 אחר הצהריים – משרד העבודה והרווחה נכנס באמצעות האגף לטיפול באדם המפגר, לתוך מסגרות החינוך ועושה המשכיות מ- 14:30 עד 18:00 בערב.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	מכוח מה?

דובר: לאה שקד:     	זה לא מכוח חוק.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	האם יש כאן נציג משרד העבודה והרווחה?

דובר: יהודית גידלי:     	שלמה פרקש הודיע שיבוא ולא בא.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	הוא הוזמן.

דובר: לאה שקד:     	שיתוף הפעולה בין שני משרדי ממשלה מאפשר עבודה בקונספט שונה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	לצורך העניין שלנו, משרד העבודה והרווחה מכסה את כל אותן מסגרות?

דובר: לאה שקד:     	רק של הפיגור.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	מי נשאר בחוץ?

דובר: לאה שקד:     	שיקום לא, זאת אומרת זה לא שלמה פרקש, אלא  מרים כהן או אהובה לוי – הן הפרטנריות שלנו בשיתוף פעולה במסגרות החינוך.

דובר: בשיקום יש מעט מאד מסגרות, יש לנו באופן ספורדי.

דובר: דובר:     	לא בכל מוסדות החינוך.

דובר: לאה שקד:     	לפני כשלוש שנים היה ניסיון בהידברות בין שר העבודה והרווחה דאז ושר החינוך דאז לנסות - לגבי האוכלוסייה של האוטיסטים – להעביר את תקציב משרד החינוך בבסיס התקציב, מה שמ- 15:30 ואילך ל- 17:00, למשרד העבודה והרווחה, ושמשרד העבודה והרווחה יקח על עצמו את הארכת יום הלימודים בדגם של הפיגור עד 18:00 או עד 19:00 בערב.

דובר: ירדנו מזה – לא מפני שזה לא היה בציר – מפני שההורים התנגדו לקונספט.

דובר: בעצם אנחנו מדברים על שני קונספטים ששניהם – כבודם במקומם מונח.

דובר: ההורים – אם יורשה לי לדבר בשמם – מדברים על קונספט שהוא יותר דגם סביב העבודה של בית חולים שעובד כמעט 365 ימים בשנה מסביב לשעון, בעוד שהדגם השני שמצריך שיתוף פעולה עם משרדי ממשלה אחרים, שומר על דגם של בית ספר עד 15:30 כדוגמת חוק שבוע לימודים ב- 41 שעות, ומ- 15:30 עוברים לפעולות יותר פתוחות וחברתיות.

דובר: אילן גילאון:     	אני מבקש לא להיכנס לדגמים של בתי חולים או בתי ספר.

דובר: זהו דגם של בית ספר שצריך לעבוד עד שעה יותר מאוחרת – על כך אנחנו מדברים, שהוא בגדר חירום.

דובר: יכולים להיות נימוקים לכאן או לכאן, בהתאמה לעלות של הדברים.

דובר: אני בסך הכל מדבר כאן על דברים מאד מאד מדוייקים ומאד מפורשים.

דובר: במוסדות של החינוך המיוחד, שהם שייכים למשרד החינוך – ואני לא רוצה להיכנס כאן לאיזשהו תיאום פנים-מערכתי כי זה לא ממן העניין – ילמדו יום לימודים ארוך.

דובר: יום לימודים ארוך – השעה שהוא מסתיים היא רבע לחמש.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	לא.

דובר: אילן גילאון:     	זה מה שאנחנו מבקשים לדבר עליו – על יום הלימודים הארוך.

דובר: האומדן שלכם של חצי מיליארד שקל כנראה מתייחס להשוואה בכל המוסדות שקיימים אצלכם.

דובר: הנושא השני – שהם ילמדו 11 וחצי חודשים בשנה, נקודה.

דובר: עכשיו, את הוויכוח הזה צריך לנהל מול העלות.

דובר: אני לא מאמין שמישהו כאן מתנגד לכך.

דובר: לאה שקד:     	בוודאי שלא.

דובר: אילן גילאון:     	הכניסה הקונספטואלית לבית חולים או לבית ספר היא לא ממן העניין והיא איננה נכונה.

דובר: אם ממילא אנחנו הולכים לחוק יום לימודים ארוך, מה שהחוק שלי אומר כאן הוא: בואו נקדים את הנושא הזה לגבי חוק החינוך המיוחד.

דובר: זה מה שאני מדבר עליו.

דובר: איל זנדברג:     	זה גם מוסיף שעות, זה מאריך.

דובר: אילן גילאון:     	אבל הנושא של חוסר כוח אדם והשתלמויות – רבותי וגבירותי – זה לא יעלה ולא יוריד כי אלה אינם נימוקים.

דובר: מה זאת אומרת אין כוח אדם?

דובר: לכך צריך להכשיר.

דובר: אני מאמין שאם אתם משווים את החירום של העבודה שלכם לבית חולים...

דובר: לאה שקד:     	לא ירדת לסוף דעתי, סליחה.

דובר: לא אמרתי שאין כוח אדם.

דובר: אמרתי שלא ניתן להפריד.

דובר: אילן גילאון:     	יש מקומות – גם בבית ספר – שצריכים לדעת את העניין, לעבוד כך.

דובר: אם אני שומע שיש רעיונות היום לתגמל ולתגבר מורים שישיגו הישגים מצויינים בבגרות לגבי נושאים מסויימים, יש גם דברים דחופים יותר בעיני, ואלה הדברים היותר דחופים.

דובר: לכן, אדוני היושב-ראש, ההצעה צריכה להימדד מול המחיר שלה.

דובר: לאה שקד:     	אני מבקשת להבהיר כי יכול להיות שהובנתי לא נכון.

דובר: לא אמרנו שאין מספיק כוח אדם במערכת.

דובר: מה שניסיתי לומר הוא שיש תלות – כפי שאתה אומר – בין הארכת יום הלימודים להארכת שנת הלימודים.

דובר: מתי אנחנו לא מצליחים בעניין כוח אדם?

דובר: כאשר עושים את ההפרדה בין הארכת יום הלימודים לבין הארכת שנת הלימודים, מפני שאז לפני כל חופשה מתחילים לעשות גיוס לחמישה ימי עבודה בשבוע.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	להיפך, היא תומכת בדבריך.

דובר: היא אומרת ששני הדברים האלה צריכים ללכת יחד.

דובר: לאה שקד:     	אני רק מחזקת את מה שאתה אומר.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	שאלה נוספת – אחרי שהבנתי את שתי הקבוצות הגדולות ואת תת-הקבוצה, האם את יכולה להגיד במספרים ובאחוזים במה מדובר, באילו היקפים מדובר מבחינת תלמידים?

דובר: הקבוצה הראשונה שלומדת כרגיל, כמו החינוך הרגיל.

דובר: שלמה אבואב:     	20,000 בערך.

דובר: לאה שקד:     	כיתות לחינוך מיוחד מהסוג של החריגות היותר קלות שאתה מדבר עליהן, בבתי ספר רגילים...

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	לא.

דובר: אני דיברתי בבתי ספר רגילים ובמוסדות מיוחדים.

דובר: לאה שקד:     	אין לי את הסיכום הכללי, אבל אני יכולה לומר לפי חלוקה – בבתי ספר לחינוך מיוחד, החריגויות היותר קשות – 1,217 כיתות.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	מול כמה כיתות בכלל של החינוך המיוחד?

דובר: לאה שקד:     	220 בתי ספר כפול...

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	פעם את מדברת אתי על בתי ספר, פעם על כיתות.

דובר: שלמה אבואב:     	יש 35,000 בבתי ספר רגילים.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	איך הגעתם לתחשיב כספי אם אתם לא יודעים בכמה כיתות ובכמה תלמידים מדובר?

דובר: זה הרי א'-ב' של התחשיב.

דובר: לאה שקד:     	כן, אבל ערכתי אותו בצורה אחרת.

דובר: מרים גראזי-רוזנבאום:     	ככה זה כשנותנים לאנשים שהם לא אנשי התקציבים.

דובר: לאה שקד:     	ואנחנו קיבלנו את ההודעה ביום חמישי אחר הצהריים.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	תסלחי לי מאד.

דובר: החוק הזה מונח כבר קרוב לשנה במשרד החינוך והתרבות.

דובר: מרים גראזי-רוזנבאום:     	התחשיב של לפני שנה לא רלוונטי.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני מייעץ למשרד – ברגע שיש הצעת חוק שעברה קריאה טרומית, מיד מקימים צוות עבודה  ולא מחכים שיודיעו על הדיון.

דובר: לאה שקד:     	בשנת 1999 – ויש גידול יחסית משמעותי – היו 35,000 תלמידים במערכת.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	במערכת החינוך המיוחד, שעליהם חל החוק.

דובר: לאה שקד:     	כיתות – 4,111.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	את אומרת כך: 1,200 כיתות זה הפיגור הקשה שלומדים יום לימודים ארוך.

דובר: 2,800 כיתות לא לומדות – שנבין את הפרופורציות.

דובר: לאה שקד:     	זה לא כך.

דובר: מרים גראזי-רוזנבאום:     	אנחנו הבהרנו שהמצב מורכב.

דובר: יש סוגים שונים.

דובר: הרוב דווקא לומדים יום ארוך, אבל הסידורים שלהם...

דובר: לאה שקד:     	אני אומר על מה מבוסס התקציב של למעלה מחצי מיליארד שקל.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	עצה טובה -  תני למשה להציג את התקציב.

דובר: משה שגיא:     	היא ערכה את התקציב, היא תציג אותו.

דובר: לאה שקד:     	אני אומר על מה זה מבוסס.

דובר: לגבי התלמידים עם חריגויות קלות יחסית, שלא חל עליהם יום לימודים ארוך, נכון להיום – יש להוסיף כחמש שעות לימוד ביום.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	כמה תלמידים?

דובר: על כמה כיתות מדובר?

דובר: איך עשיתם את החשבון?

דובר: לאה שקד:     	126 כיתות – תוספת של שעת הוראה אחת נוספת דורשת ...

דובר: דובר:     	5,200 שקל לשנה.

דובר: אורי שוסטרמן:     	היא מדברת על כל המערכת.

דובר: לאה שקד:     	על 126 כיתות, תוספת של שעה אחת ביום – זה כפול חמש, כלומר 2,059,310, לפי תחשיב של 4,246 שקל לשעת הוראה שנתית, מפני שצריך לקחת בחשבון שמדובר בתחשיב של 137%.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	126 כיתות, תוספת חמש שעות.

דובר: הלאה.

דובר: יש לי בקשה – אם אפשר להגיש לנו את התחשיב בצורה מסודרת בהקדם האפשרי.

דובר: לאה שקד:     	את זה אגף התקציבים מגיש.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אנחנו נעביר את זה גם לחבר הכנסת אילן גילאון – איך בנויה התוספת התקציבית הדרושה ליישום החוק הזה.

דובר: לאה שקד:     	אני רק אומר את המרכיבים.

דובר: מאחר שאם עוברים ליום לימודים ארוך, צריך לתת שירותי הזנה, היום אנחנו מתקצבים את זה לפי תשעה שקלים ליום לתלמיד, לא כולל חופשות, בגלל היעדר תקציב.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	תכתבו הכל – חשבון מפורט: הזנה, שעות, הסעות, וכו'.

דובר: לאה שקד:     	תוספת של סייעות, שמירה, נלוות – כל המרכיבים האלה.

דובר: בגדול, אם אנחנו מחשבים את התוספת הדרושה לחריגיות קשות מול החריגויות הקלות, זה כ- 200 מיליון...

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	לא הבנתי מה שאת אומרת כעת.

דובר: לאה שקד:     	חילקתי את זה לשתי קטגוריות גדולות.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אבל החריגויות הקשות, כבר היום יש להן גם שנת לימודים...

דובר: לאה שקד:     	כן, אבל אם אתה רוצה להשוות אותן לחמש, אתה צריך להוסיף עוד שלוש שעות.

דובר: אילן גילאון:     	לכל המוסדות.

דובר: לאה שקד:     	לכל המוסדות.

דובר: למשל לגבי  הפיגור הבינוני שלומד היום עד 14:30, שזה שבעה שיעורים ביום, אתה צריך לשלם שלושה שיעורים.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	הבנתי.

דובר: והחריגויות הקשות כמה לומדות?

דובר: לאה שקד:     	אני אומר זאת שוב בצורה מאד ברורה – על מנת להשוות את התקציב למה שהיום מקבלים התלמידים האוטיסטים – כפי שחבר הכנסת גילאון אמר, שילמדו במהלך שנת הלימודים ובמהלך החופשות...

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	11 וחצי חודשים בשנה עד שעה רבע לחמש.

דובר: לאה שקד:     	יש צורך במעל לחצי מיליארד שקל.

דובר: תלמידים שאין לגביהם הארכה, צריך להוסיף להם חמש שעות לימוד ביום, כפול חמישה ימים בשבוע.

דובר: אילן גילאון:     	אני בכל זאת רוצה להציע – יש לי פשוט תרגיל מבריק בכלכלה: זה ועוד ופחות.

דובר: לקחת את המערכת ולהשוות אותה עד שעה רבע לחמש, 11 וחצי חודשים בשנה, ולהפחית ממנה את עלות המערכת הנוכחית, ואז תגיעו למספר.

דובר: לאה שקד:     	את החלק הראשון הבנתי.

דובר: את ההפחתה לא הבנתי.

דובר: אילן גילאון:     	כדי להבין מהי תוספת העלות על מה שקיים כרגע.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני מבקש לקבל ממשרד החינוך, לצורך עבודת הוועדה, פירוט מדוייק של התחשיב של יישום החוק כפי שהוא מוצע – שכל מוסדות החינוך המיוחד, כל מסגרות החינוך המיוחד, כל כיתות החינוך המיוחד, באשר הן, ילמדו עשר שעות ביום, 11 וחצי חודשים בשנה – לפי קטגוריות.

דובר: כלומר, קטגוריה זו לומדת עד היום כך וכך, צריך להוסיף כך וכך, שנדע את כל הקבוצות ואת כל הקטגוריות, כדי שאם ירצו לעשות בהדרגה, גם ניתן יהיה לראות את העניין מודולרית.

דובר: מרים גראזי-רוזנבאום:     	כיוון שעסקנו בסקירה, רציתי גם להביא, בשם איציק כהן, את דבריו לחוק הזה.

דובר: כמובן שמשרד החינוך לא רוצה להתנגד לשום דבר שייעשה טוב לתלמידיו – זו נקודת המוצא שלנו- למרות שכידוע הממשלה התנגדה לחוק הזה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני זוכר את חילופי הדברים בין השר שריד לבין חבר כנסת אילן גילאון.

דובר: זה עניין אותי במיוחד כי שניהם מסיעת מרצ.

דובר: אגב, אני הצבעתי עם אילן גילאון.

דובר: מרים גראזי-רוזנבאום:     	אנחנו בוודאי רוצים שלילדי ישראל ככלל, ולילדי החינוך המיוחד על כל קבוצותיו ותת-קבוצותיו, יהיה כמה שיותר טוב ויינתן שירות חינוך כיאות.

דובר: למה היתה הסקירה חשובה לנו?

דובר: יש רקע חוקי למצב הזה.

דובר: אנחנו נמצאים במצב שאנחנו אמורים להגיע ליום חינוך ארוך וגם אנחנו נמצאים במצב שהסמכות ישנה, זאת אומרת השר – במידה שיהיה לו תקציב – ישמח מאד להאריך את יום הלימודים, וזאת למרות שכמו ששמענו בסקירה, כבר במצב הנתון, גם ללא חוק...

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	מה זה גם ללא חוק?

דובר: יש חוק – סעיף 14 וסעיף 15.

דובר: הוא אות מתה?

דובר: מה התכוונו שם, שלא יאריכו?

דובר: הרי כל סעיף 14-15 – כוונת המחוקק שזה כן יהיה.

דובר: מרים גראזי-רוזנבאום:     	מה שהתכוונתי להגיד הוא שגם ללא הארכה על ידי השר, אנחנו ראינו שלקבוצות רחבות מאד כן נמצאו פתרונות ליום לימודים ארוך, ואפילו יותר ארוך ממה שהחוק רוצה – גם יותר מחמש, אפילו עד שש ושבע.

דובר: הסמכות ישנה, הרצון ישנו, והבעיה הידועה היא בעיית התקציב.

דובר: השאלה שלך לגבי יום חינוך ארוך בדיוק מדגימה את הבעייתיות של חוקים עתירי תקציב, זאת אומרת יום חינוך ארוך – אולי לפני שנחקק החוק, אני  לא יודעת אם היתה נכונות לבצע זאת.

דובר: ברגע שיש את החוק, אנחנו לכאורה חייבים לבצע אותו כמובן בהדרגה, ובגלל היעדר תקציב הדבר הזה מתמשך.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני רק רוצה להזכיר לך שאת מהממשלה, ואנחנו מהרשות המחוקקת.

דובר: מרים גראזי-רוזנבאום:     	אני לא שוכחת.

דובר: אני גם מהממשלה ואני גם ממשרד החינוך.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני רוצה להזכיר לך שיום חינוך ארוך מתעכב גם בגלל שמשרד החינוך לא יודע להגיע  להסכמים עם המורים.

דובר: אל תזרקו כל דבר על האוצר.

דובר: מרים גראזי-רוזנבאום:     	הצעת החוק הזאת, לדעתי – במיוחד כשהמשרד לא מסוגל, במיוחד עם התקציבים הדרושים, הרי אי אפשר יהיה להחיל את זה מהיום למחר – אנחנו חוששים שהיא תהיה עוד כוונה טובה ברצף של הכוונות הטובות שיש לכולם בנושא הזה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     תודה רבה.

דובר: שמואל אבואב – יושב-ראש ועדת החינוך בשלטון המקומי וראש המועצה המקומית קרית טבעון.

דובר: שמואל אבואב: 	 	קודם כל אני רוצה לומר שמי שלא נתקל – לא עלינו – במקרה של ילד אוטיסט או ילד עם לקות קשה, לא מבין מה זה לאבד את אורח החיים הנורמלי, להשתעבד למצב כזה ולהכפיף משפחה שלמה לאורח חיים שונה ואחר מזה שאנחנו מורגלים בו.

דובר: לכן, אני לא מציע להתייחס לעניין הזה כאל עוד פרוייקט, אלא לראות בכך משהו שהוא מחוייב המציאות.

דובר: שנית – מי שלא מבין מה המשמעות של להביא ילד בשעה 14:00 הביתה ושמשפחה צריכה להחזיק אותו עד למחרת – לנו זה נראה שטויות.

דובר: ילד בא מיום לימודים רגיל, הולך לחוג והיום נגמר.

דובר: אצל משפחות מסויימות זהו פשוט סיוט.

דובר: יש לנו משפחות עם ילדים אוטיסטים, עשיתי ביקורי בית – זה פשוט מזעזע.

דובר: יש מצבים שילדים מטפסים על הארון, והמשפחה מאבדת שליטה.

דובר: דבר שלישי שרציתי לומר – זה עולה הרבה מאד כסף למשפחה כי המשפחה מחוייבת לקחת כוח עזר נוסף.

דובר: נושא רביעי – לילדים זה משבש את אורח החיים.

דובר: ילדים אוטיסטים שמרגילים אותם לסדר יום ופתאום חופשת הקיץ משנה את הסדר השגרתי – זה יוצר שיבוש מוחלט שקשה להם מאד מאד להסתדר איתו.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אבל אני מבין שלגבי האוטיסטים זה מסודר.

דובר: הם לומדים כל יום עד רבע לחמש.

דובר: תמי יונה:     	זה לא מסודר.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני אתן לך רשות דיבור.

דובר: עכשיו מדבר שמואל אבואב.

דובר: הבנתי מגברת לאה שקד שהילדים האוטיסטים – אלה שנמצאים במסגרות החינוך המיוחד – לומדים כל יום עד רבע לחמש, 11 וחצי חודשים בשנה.

דובר: שמואל אבואב:     	אני תיכף אגיע לזה, אני אעבור בצורה שיטתית.

דובר: דבר חמישי שרציתי לומר – אם אנחנו הולכים לשיטת יום הלימודים הארוך, אני מציע שנתחיל את יום לימודים ארוך ונלחץ שהוא קודם כל יבוא לידי ביטוי בחינוך המיוחד, על כל שלביו, ורק אחר כך נעבור לתחומים אחרים.

דובר: שנבין כולנו היטב שיום לימודים ארוך זה חוק שמתנהל בעצלתיים, גם לא מעט באשמת משרד החינוך.

דובר: זו דעתי לפחות.

דובר: נושא שישי – יש לנו בעיה קשה מאד בחופשות הקיץ – לנו כרשויות מקומיות – למצוא כוח אדם.

דובר: זה מאד מאד בעייתי וזה על חשבון הילדים.

דובר: אבי סלומה:     	גם על חשבון ההורים.

דובר: שמואל אבואב:     	אני אומר: לנו קשה לספק את מה שמצופה מאיתנו על ידי ההורים למצוא את כוח האדם.

דובר: ברור שלהורים – אני פתחתי בכך ואמרתי שמי שנושא בנטל העיקרי זה ההורים.

דובר: רציתי לומר שכאשר אין מסגרת מסודרת, אנחנו נאלצים לפתוח כל מיני חוגים אחר הצהריים וגם זה כרוך בהרבה מאד הוצאות.

דובר: אנחנו מנסים למצוא כל מיני מסגרות שמאד מאד קשה להחזיק אותן.

דובר: אני יודע שבטבעון אנחנו מחזיקים סוג כזה של מועדון לילד החריג – מאד מאד מסובך, מאד מאד קשה, ועבור ההורים להוציא אותם לפעמיים זה עולם ומלואו, רק שניקח אותם לשעתיים אחר הצהריים.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     תודה רבה.

דובר: משרד האוצר.

דובר: אורי שוסטרמן:     	אין לי שום הערה על הצורך שחבר הכנסת המציע הציג כאן, כמו שזה מגולם גם בדברי ההסבר, אבל אם אני אתחבר לדברים של משרד החינוך, אזי דברי ההסבר מדברים על נושא אחד ומאד ספציפי, זאת אומרת עזרה למשפחות של ילדים אוטיסטים בזמן חופשת הקיץ, אבל הצעת החוק אומרת או מביאה את המערכת למצב אחר לגמרי.

דובר: לכן, קטונתי מלהציע לחבר הכנסת איך לשנות את הצעות החוק שלו, אבל למה לא לגשת ולדבר עם משרד החינוך קודם ולא להתוודע לדברים האלה כאן ואז להגיד: אל תיכנסו לפרטים.

דובר: הרי יש מצב מסוים במערכת, אז למה לא לבוא ולבנות עליו הצעת חוק שתתאים למה שקורה במערכת, ולא לנסות במכה אחת ליישר קו?

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני לא מבין אותך.

דובר: אורי שוסטרמן:     	אני אומר שיש מצב בפועל.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	הוא יודע את המצב.

דובר: אורי שוסטרמן:     	מסתבר שלא.

דובר: אילן גילאון:     	עכשיו, אחרי שאורי דיבר, אני כבר יודע את המצב.

דובר: עכשיו אני יודע את המצב, אני לא אחוקק יותר לפני שנגיע להסדר – בהסכמת שר האוצר.

דובר: אורי שוסטרמן:     	אני אנסה להתייחס בכל הכבוד לחבר הכנסת.

דובר: בואו נראה את הצעת החוק כלשונה, למה היא בעצם תגרום.

דובר: היא תיאלץ את האגף לחינוך מיוחד במשרד החינוך באחת להשוות את כל יום הלימודים לשעה 17:00, למה זה יגרום?

דובר: הרי התקציב לא יגדל בן-רגע והשירות לכל שאר הפעילויות של האגף לחינוך מיוחד ייפגע.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	ההנחה הזאת שלך היא לא נכונה.

דובר: אורי שוסטרמן:     	ההנחה שלי מתבססת על איך  שהממשלה עובדת, אלא אם כן חבר הכנסת יוסיף מאיפה יקחו את התקציב הזה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	גם את זה נכתוב.

דובר: אורי שוסטרמן:     	במה הוא מציע לפגוע, כי אם הפגיעה בסעיף אחר לא תימצא כאן – הפגיעה תהיה בשירות שהילדים האלה מקבלים בכל אופן.

דובר: אילן גילאון:     	בכל מקרה הוא צודק, למרות שאנחנו כל פעם אומרים את אותו דבר.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני מכבד מאד שבאים לכאן עובדי מדינה, אומרים את מה שהם מאמינים בו, מה שהממונים עליהם אומרים, זה בסדר גמור.

דובר: לא היתה לי שיחה מוקדמת עם חבר הכנסת אילן גילאון.

דובר: מבחינתי, אני לא אתמוך בחקיקה חינוכית שהיא באה לגרוע שירותים חינוכיים מאוכלוסיות קיימות.

דובר: אנחנו רק רוצים להוסיף.

דובר: אורי שוסטרמן:     	זה מה שיקרה בפועל.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	לא.

דובר: אורי שוסטרמן:     	כי יש הרבה פעולות שלא מעוגנות בחוק, אז יקחו מהן.

דובר: עד שלא תחוקק כל פרט וכל שעת עבודה, כנראה שזה מה שיקרה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אני חושב שהחקיקה החינוכית – אתה יודע שאנחנו כבר עושים את זה –  לפחות בתקופתי, תהיה כך שהיא גם תגדיר חובת תוספת תקציב לאותה מטרה ממשרד החינוך, כי אנחנו באמת לא רוצים להגיע לתוצאה הזו של אות מתה.

דובר: אני עובד על הנושא הזה.

דובר: אורי שוסטרמן:     	בפועל, זה מה שיקרה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אינני יודע בפועל.

דובר: בפועל יש שלטון פקידים שאנחנו נלחמים בו.

דובר: מה זה בפועל?

דובר: בפועל אתה אומר: אין דמוקרטיה במדינת ישראל, כלומר המחוקק יחוקק והממשלה תעשה מה שהיא רוצה.

דובר: אורי שוסטרמן:     	בפועל, אין מקורות בלתי נדלים.

דובר: בפועל, יש עוגה קיימת, והשאלה ממה לוקחים.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	בפועל, המחוקק לא קבע שתפטרו בהיקף של עשרה מיליארד שקל מס מעסיקים.

דובר: המחוקק לא קבע, אתם החלטתם.

דובר: אורי שוסטרמן:     	מי זה אתם?

דובר: הממשלה?

דובר: זה סדר העדיפויות שהממשלה קבעה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	כן, הממשלה.

דובר: המחוקק לא הטיל חובה על שר האוצר לוותר על מיליארד ורבע שקל מס קנייה.

דובר: אתם החלטתם, כך שזה לא כך.

דובר: הבעיה שלנו זה המאבק מי הריבון.

דובר: אורי שוסטרמן:     	הממשלה קבעה, סליחה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	אבל זה בשיעור אזרחות, לא כרגע.

דובר: עכשיו נאפשר לאורחים שלנו לדבר, לפי הסדר.

דובר: יש נציג ממשרד הבריאות?

דובר: ד"ר דליה גלבוע:     	אני רוצה להתייחס לנושא של האוטיסטים כי אני אחראית במשרד על הטיפול בתחום של האוטיסטים.

דובר: אין לי שום ספק שהמשך ההסדר – ורצוי ועדיף בחקיקה – הוא חיוני.

דובר: אין צורך להכביר במלים, הסבל למשפחות הוא אדיר.

דובר: אם אנחנו דואגים במשרד הבריאות לבריאות של האוכלוסייה של המשפחות של האוטיסטים, הדבר הזה הוא צורך שאי אפשר לברוח ממנו, כך שאנחנו בהחלט ממליצים על חקיקה.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:     	תודה רבה.

דובר: דוד ברק – ארגון ההורים הארצי, יושב-ראש הוועדה לחינוך מיוחד.

דובר: דוד ברק:

דובר: הילדים האלה מגיעים הביתה – יש כאלה שמגיעים היום הביתה בשעה 13:00 ויש כאלה שמגיעים בשעה 14:30, יש כאלה שמגיעים בשעה 16:00 ויש כאלה שמגיעים ב- 17:00 – עד למחרת אין להם מה לעשות.

דובר: הם לא משתלבים בחוגים, בפעילויות, ולכן בית הספר משמש להם כמעין פעילויות.

דובר: סך הכל מדובר ב- 220 מוסדות של החינוך המיוחד.

דובר: היו"ר זבולון אורלב:

דובר: נציגי אלו"ט, בבקשה.

דובי עופר: שמי דובי עופר, אני מייצג את אלו"ט.

דובי עופר: אני אב לשני ילדים אוטיסטים: אחד בחינוך המיוחד ואחד לשמחתי משולב בחינוך הרגיל, אולי זה קשור בהצעת החוק השנייה שלך.

דובי עופר: יכול להיות שאם יהיה חוק, לא תהיה ברירה ומשרד האוצר ייאלץ לתת את מה שניתן היום בהתנדבות.

דובי עופר: היו"ר זבולון אורלב:

דובי עופר: בכל אופן, אני מברך גם על הקביעה הזאת ואני אתמוך בהשוואת התנאים של כל ילד חריג ונצרך.

תמי יונה: נציגת אלו"ט ומשמשת כיושבת-ראש אלו"ט ירושלים.

תמי יונה: אני אם לילד אוטיסט בן שמונה עם תפקוד נמוך במוסד לחינוך מיוחד.

תמי יונה: הפגיעה באחים היא קשה מאד כל השנה.

תמי יונה: אנחנו משלמים מחיר כבד, אנחנו נאלצים כל השנה לפצות את האחים וכאשר להם יש חופשות, להביא את הילד הביתה זה מצב בלתי אפשרי.

מרים גראזי-רוזנבאום: זה גם לא המצב הקיים.

תמי יונה: מה זה המצב הקיים?

תמי יונה: המצב הקיים היום הוא שלפני כל חופשה, כשמגיעה חופשה כמו פסח עכשיו, כל המשפחות נכנסות להיסטריה, אנחנו נפגשים עם לאה, אנחנו מתחננים והיא מלווה אותנו והיא מתחננת למנהלות ומתחננת לצוות שיעבוד.

תמי יונה: עד עכשיו אני לא יודעת אם בית הספר הגדול ביותר בירושלים – עם האוכלוסייה הקשה ביותר בירושלים של האוטיסטים, כלומר עם התפקוד הנמוך – יעבוד או לא יעבוד.

תמי יונה: ואז מתחילה מלחמה.

תמי יונה: המורות לא חייבות לעבוד, אי אפשר לחייב אותן ותמיד עד הרגע האחרון אנחנו לא יודעים אם תהיה לנו קייטנה או לא תהיה, וזה גורם להמון מתח ולמריבות בין הצוות לבין ההורים לבין הרשות לבין משרד החינוך, כשאנחנו באמצע: מתחננים, מבקשים ומתווכים.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: הם יודעים את זה טוב מאד.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

אהוד ברק: בחינוך המיוחד יש בעיה.

אהוד ברק: היו"ר זבולון אורלב:

שמואל אבואב: אתה אוהב את הסעיף הזה.

שמואל אבואב: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: אולי באמת היה כדאי לפנות למר יואל לוסטיג, ממונה על החינוך המיוחד בירושלים.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

לאה שקד: אגב, משרד החינוך - מתוך הידיעה שלנו שמאד קשה להפעיל זאת, אנחנו מעבירים את התקציב מראש ורק לאחר חופשה, אם יש צורך אנחנו עושים קיזוז.

לאה שקד: היו"ר זבולון אורלב:

לאה שקד: אבל משרד החינוך מעביר את זה מראש.

לאה שקד: היו"ר זבולון אורלב:

לאה שקד: שר החינוך הוא שר החינוך, הוא צריך לדאוג שהכסף יגיע לייעודו.

לאה שקד: זה שאתם בחרתם להעביר דרך הרשות המקומית – אתם בחרתם.

לאה שקד: תעבירו את זה דרך איל"ן, איל"ן תעביר את הכסף למורים, תעבירו דרך אלו"ט.

לאה שקד: מי אמר לכם להעביר דרך הרשות המקומית?

לאה שקד: למה אתם לא משלמים ישירות?

לאה שקד: כי אי אפשר.

לאה שקד: היו"ר זבולון אורלב:

דובר: כל כסף של החינוך המיוחד מגיע לרשויות.

לאה שקד: עמותות שמקבלות תמיכה – בעמותות לא יכולים לקבל תקציבים נוספים להפעלה.

זבולון אורלב: את אומרת דבר לא נכון.

לאה שקד: אלה ההנחיות שאנחנו קיבלנו.

לאה שקד: היו"ר זבולון אורלב:

לאה שקד: המשרד מעסיק נדמה לי כ- 100,000 עובדים, עובדי הוראה, יעסיק עוד כמה מורים.

לאה שקד: יושב כאן משה, אולי הוא יוכל להשיב.

לאה שקד: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: למשל, לאה פנתה לסטודנטים שנה רביעית שאמורים לעשות סטאז', ואמרה: זה יוכר לכם כסטאז' וגם תקבלו משכורת.

תמי יונה: בנו צוות, אבל הצוות הזה לא קיבל את המשכורת שלו בזמן ולא רצה להמשיך לעבוד.

תמי יונה: אין מה לדבר שהשותפים שלנו לקושי זה משרד החינוך.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

דובי עופר: הסתייגות קלה, אני אעזור לך בתשובה.

דובי עופר: בבית ספר "רעות" בפתח-תקווה שאני יושב-ראש ועדת ההורים בו...

דובי עופר: היו"ר זבולון אורלב:

דובי עופר: בית ספר לחינוך מיוחד לאוטיסטים.

דובי עופר: בחופשות, בממוצע, מתוך כלל הילדים רק חצי מהילדים האוטיסטים נשארים לקייטנת אחר הצהריים.

דובי עופר: מקבלים על כך מכתב מראש מהעירייה: הצוות שיטפל בילדים שלכם אינו מיומן, אינו מכיר את הילדים, מגוייס אד הוק למטרה הזאת.

דובי עופר: היו"ר זבולון אורלב:

דובי עופר: אני רק מתאר את המצב.

דובי עופר: החוק אולי יסדיר את העניין מבחינה תקציבית ויאפשר להעסיק יותר מורים בבתי ספר לאוטיסטים.

דובי עופר: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: אמרה לאה שצריך להגדיל את הצוות שעובד כל השנה.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: אנחנו עדיין לא בחוק וכל חופשה אנחנו מתחננים מחדש.

תמי יונה: המצב האבסורדי הוא שדווקא בבתי ספר הגדולים ביותר – עם מספר הילדים הגדול ביותר ועם המצב הקשה ביותר – הם לא רוצים לעבוד ואי אפשר לחייב אותם.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: נעבור לאיל"ן, גברת מירה ברקאי.

מירה ברקאי: קצת התפלאתי שבכל הקבוצות שכאן מנו בכלל לא הוזכרו נכויות פיסיות קשות, כמו שיתוק מוחין.

מירה ברקאי: הסידור של להחזיק את הילדים אחר הצהריים – כיוון שזה לא מעוגן בחוק – דורש המון מעורבות של הורים, המון לחץ על בית הספר, ואיכשהו זה עובד באמצעות משרד העבודה והרווחה ומשרד החינוך ביחד.

מירה ברקאי: ההורים נדרשים לשלם ולרוץ לרווחה, עושים להם מבחן הכנסות, ואיכשהו העסק עובד באמצעות מועדונית שלוש פעמים בשבוע, ובקיץ קצת יותר.

מירה ברקאי: אני רוצה להתייחס לעניין של כוח האדם שכבר דיברו עליו.

מירה ברקאי: אני בהחלט מסכימה שזה שקשה להשיג כוח אדם זו לא סיבה לא לחוקק את החוק, אבל צריך לתת את הדעת מעבר לעניין של המורים, שסייעות שעובדות כל השנה בבית הספר – וזו עבודה פיסית מאד קשה עם נכים כאלה, הן צריכות לסחוב לשירותים, להאכיל וכו' – לא רוצות לעבוד וקשה למצוא כוח אדם.

מירה ברקאי: מצד שני, בית הספר לא יכול לפעול בחופשות אם אין לפחות חלק מהצוות וחלק מהסייעות שמכיר את הילדים, כפי שקורה עם האוטיסטים.

מירה ברקאי: צריך לדעת איך להאכיל, איך להרים וכו', וזו בעיה.

מירה ברקאי: אותו דבר אצלנו, כמו אצלכם, לפני החופשות מתחילים ההורים ללחוץ: תקיימו קייטנה, תעשו משהו.

מירה ברקאי: אנחנו לא יכולים לעמוד בכך, בגלל הסיבה של כוח אדם.

מירה ברקאי: היו"ר זבולון אורלב:

יגודה: אני רוצה להזכיר שזה כבר עוד מעט 13 שנה שחוקקו את חוק חינוך מיוחד והכוונה בחוק הזה היתה שיהיה חוק שלא כל שנה ההורים צריכים להילחם עבור החינוך המיוחד.

יגודה: היה חינוך מיוחד, אבל כל שנה ההורים היו חייבים להילחם כדי להמשיך.

יגודה: אנחנו מברכים על כך ויש הרבה חוקים כדי לתקן את חוק חינוך מיוחד השנה, נקווה שהכל יעבור.

יגודה: היו"ר זבולון אורלב:

יגודה: משרד המשפטים.


איל זנדברג: יש הערות שהן לגוף ההצעה כי עולה שיש כאן הרבה בעיות מעשיות בתחום החינוך.


איל זנדברג: היו"ר זבולון אורלב:


איל זנדברג: אני חושב שהבעיה היחידה היא לא כסף – כך לפחות האוזניים שלי שמעו בדיון – אם יש כסף ואין אנשים שיעבדו עבורו, או יש משרדים שונים למשל שמעורבים ויש קבוצות שונות, יש סוגי מוסדות.


איל זנדברג: אפילו בחוק הקיים, חוק חינוך מיוחד – וזה אחד התיקונים – סעיף 15 שאותו רוצים לתקן למשל מזכיר בסעיף קטן (ג) את הנושא של שר העבודה והרווחה.


איל זנדברג: יש גם שילובי משרדים, וצריך לתת את הדעת על ההיבטים האלה ולא רק להגיד: תהיה עכשיו חובה בחוק, נקודה, ואחרי כן תוכל הרשות המחוקקת לגעור ברשות המבצעת – ובצדק, ככל שהיא לא מבצעת חוק – מדוע לא עושים.


איל זנדברג: אפשר מלכתחילה אולי ליצור הסדר שהרשות המבצעת גם יכולה לעמוד בו.


איל זנדברג: החוק הזה, כפי שהוא, בוודאי לא יפתור את הבעיה.


איל זנדברג: צריך לתת את הדעת, יכול להיות שזו בעיה נוספת שלא קשורה לחוק, אבל כיוון שהיא נראית קשורה לחוק, צריך לחשוב האם אפשר כבר עכשיו, בניסוח הזה, לפתור את הבעיות ולא ליצור על ידי ניסוח כולל וגורף בעיות משנה כשאחר כך אנשים במערכות הגדולות של משרד החינוך, משרד העבודה והרווחה, אמורים לעבוד לפי הוראת חוק – רצוי שזו תהיה הנחיה שאנחנו מסתכלים קצת קדימה ורואים שאפשר לעבוד איתה.


איל זנדברג: צריך לבדוק את התיאום עם משרדי הממשלה האחרים, שבעצם כנראה בצורה זו או אחרת, מכוח חוקים אחרים, נותנים את אותו שירות, או אפילו לבדוק את הסמכויות – עלה כאן הנושא של משרד העבודה והרווחה – לראות שאין התנגשות.


איל זנדברג: כהשוואה, במקביל – כאן אנחנו קובעים איזושהי קביעה כללית שנראית טוב כי אנחנו רוצים שילדים שסובלים מכל מיני בעיות יהיו במסגרת חינוכית עד שעה 16:45, אבל מה התוכן שהמחוקק בעצם מטיל חובה כאן:


איל זנדברג: האם הכוונה שזה בהכרח יהיה אותו תוכן כמו בשעה 9:00 בבוקר או אולי כיוון שהכוונה למנוע או להקל על ההורים, אנחנו רוצים שתתאפשר גם איזושהי פעילות אחרת שהיא לא באותה רמה, אבל עדיין שומרת על מסגרת.

אהוד ברק: אני אתן דוגמה לגבי חוק יום לימודים ארוך שהתקבל בכנסת.

אהוד ברק: במעלות למשל יש יום לימודים ארוך מתוקף חוק משום שזה ישוב קו עימות.

אהוד ברק: לחינוך המיוחד שם דווקא אמרו: לכם לא מגיע כי לכם יש חוק החינוך המיוחד.

אהוד ברק: היו"ר זבולון אורלב:

אהוד ברק: נכון, ואז לחינוך המיוחד לא האריכו ולכל בתי הספר כן האריכו.

מירה ברקאי: רציתי לשאול בקשר לתוכן.

מירה ברקאי: כאן כתוב: יום לימודים ארוך, אבל בפועל – אני לא יודעת איך זה אצל האוטיסטים – באיל"ן הפעילות של בית הספר בקיץ, בחודש וחצי של יולי ומחצית אוגוסט זה בעצם לא לימודים, זו מעין פעילות של קייטנה.

מירה ברקאי: האם אצלכם זה לימודים ממש?

תמי יונה: לא, זו קייטנה.

דובי עופר: היינו שמחים אילו זה היה לימודים.

תמי יונה: חשוב לי לספר לך, יושב-ראש ועדת חינוך.

תמי יונה: ..

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: למשל, בגלל הקושי עם ילדים אוטיסטים, פר"ח נטש וכבר לא מעורב בטיפול בילדים אוטיסטים.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: לא התאמצו, אני פניתי אליהם.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: לא מזמן, העובדים של בתי הספר לילדים אוטיסטים עשו שביתה כי הקש ששבר את גב הגמל היה ברגע שהם שמעו שהמורים בחינוך הרגיל מקבלים פיצוי על יום ארוך, והם – שעובדים שעה שביעית, שמינית ותשיעית – לא קיבלו פיצוי.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: אבל לגדל ילד רגיל זה לא לגדל ילד נכה.

תמי יונה: שנית, אני רוצה לספר לך שבהרבה מאד משפחות, בגלל הקושי והסינדרום הכל כך לא מובן הזה, הרבה מאד משפחות סובלות מבידוד חברתי, אפילו בתוך המשפחה.

תמי יונה: היו"ר זבולון אורלב:

תמי יונה: חבר הכנסת אילן גילאון, לאחר מכן ניתן לאנשי משרד החינוך לסכם ואני רוצה להציע מתודה של הטיפול בחוק.

אילן גילאון: אם הכל היה תקין ומסודר – אנחנו מעולם לא היינו מחוקקים דבר.

אילן גילאון: בסך הכל איפה אנחנו באים לחוקק?

אילן גילאון: במקום שאנחנו חושבים שיש בעיה, או שנוצר עוול מסוים, או שאנחנו חושבים שסדר העדיפויות צריך להיות שונה מאשר הוא היום.

אילן גילאון: מה שאני רוצה לומר – ברוב שנותיי, נער הייתי וגם זקנתי וגם למדתי שכל המרבה, הרי זה מסובך.

אילן גילאון: לכן, תבין את השיקולים שקיימים כאן.

אילן גילאון: זה סדר עדיפויות שמי שצריך לקבוע אותו בסופו של דבר – נכון, זה לא אתה וזה לא אשמתך לעולם.

אילן גילאון: אני יודע שאתם כולכם בחורים טובים, ובסופו של דבר זה עניין של קביעת סדר עדיפויות ומדיניות, ואתה ציינת חלק מן הדברים.


אורי שוסטרמן: שייכנס לחוק.

אילן גילאון: לא צריך לציין כל פעם.

אילן גילאון: אני חושב שזה עדיף לי במחיר מסוים, במחיר שאתה תנקוב אותו, לעומת דברים אחרים שנעשים.

אילן גילאון: נכון, צפויות בעיות.

אילן גילאון: העבודה היא עבודה "שיפוצניקית".

אילן גילאון: בוודאי שאחרי התיקון הזה בחקיקה יתווספו בעיות רבות חדשות משום שאנחנו חברה משתנה, בטכנולוגיה משתנה, בצרכים משתנים, ולכן כל פעם אנחנו מתקנים.

אילן גילאון: החוק הזה הוא דחוף וחשוב, ואדוני היושב-ראש – חשוב לי לדעת, אני ממתין עם החוק הזה, זה היה חוק הבתולים שלי בכנסת, אותו הנחתי ראשון.

אילן גילאון: היו"ר זבולון אורלב:

אילן גילאון: אני מקווה מאד שפרק הזמן שיעבור מעכשיו עד הדיון הבא לא יהיה ארוך.

אילן גילאון: לא הייתי רוצה שנזדקק להגיע לבית המשפט ולא שהשופטת אור תצטרך לשדל את משרד החינוך לעשות משהו שבעיני הוא זכות בסיסית של הילדים האלה ושל ההורים שלהם.

אילן גילאון: היו"ר זבולון אורלב:

אילן גילאון: אני רוצה לסכם את הדיון.

אילן גילאון: אני חושב שמיצינו את דיון המבדק המוקדם.

אילן גילאון: לדעתי, בישיבה הבאה אנחנו נצביע על החוק לקריאה ראשונה.

אילן גילאון: שנית, אנחנו מבקשים ממשרד החינוך מסמך היערכות – אם החוק יאושר - מה חושב המשרד, מה לוח הזמנים ליישומו: הכשרת כוח אדם, בינוי, הזנות, הסעות.

אילן גילאון: עלו כאן בעיות של התארגנויות שונות, של תיאומים שונים.

אילן גילאון: אלה שני הדברים הנוגעים למשרד החינוך.

אילן גילאון: אני חוזר על הסיכום: משרד החינוך והתרבות יכין מסמך.

יהודית גידלי: המכתב לשרה כבר מוכן.

יהודית גידלי: היו"ר זבולון אורלב:

יהודית גידלי: שנית, משרד החינוך צריך להכין מסמך היערכות לביצוע – אם וכאשר יתקבל החוק – איך הוא רואה את משך הזמן.

יהודית גידלי: נניח שנותנים לו היום חצי מיליארד שקל ואומרים לו: תבצע את החוק, איך הוא רואה את שלבי הביצוע של החוק.

יהודית גידלי: אני חושב שמסגרת של חודש ימים היא מסגרת הוגנת להכין את המסמכים האלה.

יהודית גידלי: אני מבקש ממנהלת הוועדה, לא יאוחר משישה שבועות מהיום, לקבוע את ישיבת הוועדה לאחר שיהיו המסמכים, כאשר הכוונה היא שבישיבה הבאה זה אפשרי שאנחנו נסיים את הדיון לקריאה ראשונה ונצביע.

יהודית גידלי: אלה שלושת הסיכומים.


איל זנדברג: איזשהו נציג של מורים, הסתדרות, מטפלים – גוף שמאגד – אם הם רלוונטיים לדיון, לא יודע אם צריך להזמין אותם.

יהודית גידלי: הם הוזמנו, לא טרחו לבוא.

יהודית גידלי: היו"ר זבולון אורלב:

יהודית גידלי: אני רוצה להודות לאילן גילאון, חבר הכנסת המציע, ולכל האורחים שלנו.