ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 204, 2000-12-04 10:00

זבולון אורלב: בוקר טוב.

זבולון אורלב: אנחנו מקדמים את פני כולם בברכה – גם את חברי הכנסת וגם את המנכ"לית, את סמנכ"ל בכיר לכלכלה ותקציבים, את סמנכ"ל בכיר וראש המינהל הפדגוגי ואת כל האורחים.

זבולון אורלב: אנחנו היום נדון בנושא של תקציב משרד החינוך לשנת 2001 ואני אומר כמה מילות הקדמה.

זבולון אורלב: הממשלה הניחה על שולחן הכנסת את תקציב 2001, והתקציב טרם אושר בקריאה ראשונה, ועמדה באמת שאלה מהו המועד הנכון לדון.

זבולון אורלב: אני סברתי שעלול להיווצר מצב שהקריאה הראשונה תהיה סמוך ל-1 בינואר באופן שכבר לא נוכל לדון.

זבולון אורלב: לכן, הואיל והתקציב הונח ושר האוצר נאם את נאומו, כדאי שנדון מה כוונות המשרד, מה תוכניות המשרד אף על פי שעדיין הכנסת לא אישרה לקריאה ראשונה, ואדרבה – זה שלב כזה שעוד אפשר גם להשפיע.

רחבעם זאבי: לתכנן צריך על האפשרות הגרועה – כך לימדו אותי בקורס מ"כים.

רחבעם זאבי: זה נכון גם בדרג של מדינה, והאפשרות הגרועה היא שלא יהיה תקציב עד 31 בדצמבר, לאמור שאנחנו ניכנס לינואר עם אחד חלקי 12 מדי חודש של התקציב של 2000.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: חשבתי שהאפשרות הגרועה היא שיאושר התקציב.

רחבעם זאבי: זו גרועה נוספת, אבל צריך לחשוב – משרד החינוך - וודאי שצריכים להכניס שינויים, מודיפיקציות.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:

רחבעם זאבי: גם נשמע מהם מה המשמעויות במידה שהתקציב לא יאושר- מה יכולות להיות המשמעויות מינואר עד אוגוסט 2001, שזה שנת הלימודים הנוכחית – אם בכלל יש משמעויות- וכן אם יש משמעויות לגבי ספטמבר-דצמבר 2001, שזה שנת הלימודים הבאה, אבל אני מודה לך על ההערה.

רחבעם זאבי: לכן, אנחנו דנים מתוך ידיעה שעדיין התקציב לא אושר, אבל אני חושב שזה באמת המועד הנכון.

רחבעם זאבי: זה דיון מסורתי ואני מודה לחברים שמגיעים ושאנחנו יכולים לקיים אותו.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: אני רוצה לומר כמה מלים, מה שאני קוראת ספרות עברית על הספרות, ואני רוצה לדבר במונחים ההומניסטיים של התקציב.

רחבעם זאבי: התקציב הזה של שנת 2001, מהיבט אחד הוא תקציב שוותיקי המשרד אומרים: שלומית, תפסיקי להילחם, זה תקציב טוב.

רחבעם זאבי: היו לנו ציפיות להרבה יותר, לתוספת גדולה יותר, אבל אני אומרת:

רחבעם זאבי: התקציב הזה נותן לנו תוספת שאם אני אקח אותה בנטו – אני לא מדברת על ה"טייס האוטומטי", מיד אדי ידבר על כך, אני מדברת בנטו לפעולות חדשות - התקציב נותן לנו תוספת של כ- 360 מיליון שקל, מה שנקרא השקעת האוצר, ועוד 180 מיליון שקל השקעת המשרד, משמע היתה קביעה של ראש הממשלה שכל קיצוץ הולך לשלומית ולא ליעל – הרפרנטית של האוצר.

רחבעם זאבי: משמע שאם אנחנו מצליחים להתייעל – וראש הממשלה או ממלא מקום שר החינוך הינחה שכך נעשה – גם מה שאנחנו מתייעלים יילך לטובת הפעולות החדשות שאנחנו מבקשים להחיל, ולכן אנחנו עובדים היום על תקציב או מתכננים תקציב של כחצי מיליארד שקל תוספת למה שהיה קודם לכן, שוב בנטו.

רחבעם זאבי: בברוטו – עם ה"טייס האוטומטי" וכו' – אנחנו מדברים על כמיליארד שלוש מאות תוספת.

רחבעם זאבי: למה מכוון עיקר התוספות?

רחבעם זאבי: – עיקר התוספות מכוונות לכותרת כללית צמצום פערים.

רחבעם זאבי: בתוך הכותרת הכללית הזאת של צמצום פערים נכנסים הנושא של גני הילדים, ההרחבה וההחלה של אשכול 1, 2, גילאי 3-4 כמובן.

רחבעם זאבי: נכנסת הרחבה מאד רצינית של פנימיות יום, נכנס נושא של חינוך מיוחד – מצומצם לצערי – השתלמויות מרכזי מורים גם במדעים, גם בנושאים אחרים, לצורך צמצום הפערים כלומר עם הדגש על נושא של צמצום הפערים, קידום זכאות לבגרות שהוא תחום שקיבל תנופה או דגש מאד רב בתקציב החדש, וזה מעבר למחוייבויות של קו עימות, של מזרח ירושלים.

רחבעם זאבי: הנושאים שדיברתי עליהם הם נושאים שכל אחד מהם טומן בחובו גם את מה שקרוי תוכנית החומש במגזר הערבי, כלומר בתוך הנושאים האלה יש את הנתח שייכלל במסגרת תוכנית החומש במגזר הערבי.

רחבעם זאבי: אלה הן החדשות של התקציב.

רחבעם זאבי: אני לא מונה כאן את כל הפעולות האחרות שאחר כך, במהלך הישיבה אולי צריך יהיה לדבר עליהן.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: גם יום חינוך ארוך?

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: יום חינוך ארוך לא נכלל בתקציב.

רחבעם זאבי: אין תוספת ליום חינוך ארוך.

רחבעם זאבי: רחבעם זאבי: כוועדה, אנחנו צריכים לכסות גם את התרבות.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: זה בדיון נפרד – בתרבות וספורט אנחנו עובדים מול משרד אחר.

רחבעם זאבי: כבר נקבע מועד.

רחבעם זאבי: כמו כן תקציב השכלה גבוהה .

רחבעם זאבי: יש לנו עוד שני דיונים כאלה.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי:

רחבעם זאבי: רחבעם זאבי: בממשלה הבאה זה יחזור.

רחבעם זאבי: זה היה סידור ארגוני שלא הצליח.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: כמה מלים לפני שאתחיל במצגת, וזה לגבי תהליך קבלת ההחלטות.

רחבעם זאבי: תהליך קבלת ההחלטות בתקציב 2001 היה שונה מכל ההחלטות שהיו בתקציבים הקודמים, וזאת מהסיבה שאנחנו נתקענו בפתיחת שנת הלימודים תשס"א עם החלטות שנתקבלו בשנה שעברה בנושא גני ילדים ובנושאים אחרים, ולא יכולנו לפתוח את שנת הלימודים.

רחבעם זאבי: מאחר שלא היה לנו שר חינוך, שר האוצר נכנס לעובי הקורה והוא כבר קבע בפתיחת שנת הלימודים – ללא קשר לתקציב 2001 – מספר החלטות, כך שלמעשה כבר בתחילת שנת הלימודים תשס"א קיבלנו תוספת של כ-300 מיליון שקל לפתיחת שנת הלימודים, שכמובן יש לכך השלכות על שנת 2001, וזה לפני כל ההחלטות של הממשלה על תקציב 2001 ומזה יצאנו די נשכרים.

רחבעם זאבי: לגבי המצגת עצמה, תקציב משרד החינוך גדל בעשור האחרון מ- 3.9 מיליארד שקל ל-22.3 מיליארד שקל, כאשר אני לא כולל בתוכו את התוספת של משרד הדתות שעדיין נמצאת בתקציב משרד החינוך, או לפחות מוצגת לכנסת כחלק מתקציב משרד החינוך – אני מנטרל את הסכום הזה.

רחבעם זאבי: רחמים מלול: אתה מתכוון לתקציב הישיבות שאמור לעבור?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: כן.

רחבעם זאבי: הכוונה לחלק שאמור לעבור למשרד החינוך.

רחבעם זאבי: זהו גידול של כ-475%.

רחבעם זאבי: לסכומים השוטפים או במחירים השוטפים אין לכך הרבה משמעות בעשור שלם.

רחבעם זאבי: מה שיש יותר חשיבות זה במחירים קבועים ואפשר לראות שהתקציב הזה גדל מ- 3.9 מיליארד שקל לשבעה מיליארד שקל, שזה גידול של 80%, אבל מה שחשוב כאן יותר זה לראות שמשנת 1996 עד שנת 2000 בעצם הייתי אומר תקציב המשרד במחירים קבועים היה די קבוע, סדר גודל של 6.8 מיליארד שקל – והמשמעות היא שאם התקציב לא השתנה במונחים קבועים ומצד שני היה גידול אוכלוסייה, הרי שתקציב משרד החינוך באותן שנים ספג לפחות את הגידול הטבעי של 200 מיליון שקל ויותר.

רחבעם זאבי: את זה אפשר לראות בבירור יותר בשקף הבא, אשר מראה את התפתחות תקציב משרד החינוך כאשר הכוונה היא להראות כאן את תוספת התקציב מדי שנה בשנה באחוזים מול תוספת התלמידים באותה שנה.

רחבעם זאבי: אפשר לראות כאן בבירור שהתקציב גדל בשיעורים גבוהים מאד ביחס לגידול במספר התלמידים עד שנת 1996, והחל משנת הלימודים 1996 בעצם תוספת התלמידים היתה גדולה מתוספת התקציב בכל אחת מהשנים.

רחבעם זאבי: זאת אומרת, בין השנים 1996 ל-2000 החוסר שנוצר, זאת אומרת הגידול במספר התלמידים שהיה מעבר לתוספת התקציב, באופן מצטבר אפשר לסכם אותו בסדר גודל של 7%.

רחבעם זאבי: אם לוקחים 7% בתקציב של כ- 21-22 מיליארד שקל, זה קרוב למיליארד וחצי.

רחבעם זאבי: זהו הקיצוץ שנעשה בתקציב משרד החינוך בין השנים 1996 לשנת 2000.

רחבעם זאבי: המגמה הזאת משתנה בשנת 2001 ואתם יכולים לראות שהתקציב הפעם הוא יותר גבוה, הגידול שלו הוא כ- 3.9%, מספר התלמידים או הגידול במספר התלמידים הוא 1.9%, יש לנו כבר גידול ריאלי של 2%, לראשונה אחר ארבע שנים.

רחבעם זאבי: בשקף הבא אפשר לראות את הוצאות הממשלה לחינוך ולהשכלה גבוהה מכלל הוצאות הממשלה: את ההשכלה הגבוהה בנפרד ואת החינוך בנפרד.

רחבעם זאבי: הגרף הראשון – האדום למעלה – מראה את חלקו של משרד החינוך מכלל תקציב המדינה, מנוכה חובות.

רחבעם זאבי: יש כאלה שטוענים שהחובות אינם אינדיקציה שאומרת מהו התקציב האמיתי של משרד.

רחבעם זאבי: אפשר לראות כאן שבעצם תקציב משרד החינוך גדל מ- 10.1% הייתי אומר בתחילת העשור ל- 14.4%, סדר גודל של כארבעים ומשהו אחוזים, כאשר הוא יציב בשנתיים האחרונות.

רחבעם זאבי: הוא ירד משנת 1999 ל-2000 כתוצאה מהעברת משרד הספורט והתרבות למקום אחר.

רחבעם זאבי: הגרף השני מראה למעשה את אותו הדבר אבל כשלוקחים בחשבון את תקציב המשרד מכלל תקציב המדינה, כולל החובות, וכאן אפשר לראות שיש ירידה בתקציב וזה כנראה כתוצאה מכך שהחובות הולכים וגדלים בתקציב המדינה.

רחבעם זאבי: אותו דבר אפשר לראות בהשכלה הגבוהה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: איך אתה מסביר את העובדה שבגרף הראשון אתה טוען שיש תוספת נטו לתקציב, והאחוז ....

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: זה בראייה כוללת של המדינה, זאת אומרת מסך הכל העוגה הלאומית שלנו.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: זאת אומרת, בסך הכל העוגה הלאומית החלק שלך לא גדל.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: לא גדל, הוא קטן.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: כלומר התוספת שניתנה לחינוך היא בעצם תוספת של תקציב המדינה שהוא כולו גדל.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: נכון.

רחבעם זאבי: את אותו דבר אפשר לראות גם בהשכלה גבוהה, גם כאן היה גידול של כ- 50%.

רחבעם זאבי: רחבעם זאבי: יש שלוש דרגות בשקר: שקר, שקר וכזב, וסטטיסטיקה זו הדרגה העליונה – להראות את זה כאחוז מהמדינה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: הוא ביושר מראה לך שהאחוז של ההוצאות לחינוך מכלל תקציב המדינה, מנוכה חובות, לא גדל.

רחבעם זאבי: רחבעם זאבי: אבל אחוז מתוך התקציב הכולל של המדינה לא מלמד אותנו את הבעיה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: אני מסכים, אבל זה עוד מבט.

רחבעם זאבי: הרי הכל זה פאזל וזה עוד חלק אחד.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: אם משווים למדינות עולם, משווים גם לאחוז.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: נכון.

רחבעם זאבי: קודם כל, זה נותן כלי להשוואה בעולם, ושנית – מול זה שקיבלת תוספת נטו, פתאום אתה אומר:

רחבעם זאבי: התוספת נטו הזאת כנראה היא תוספת נטו בגידול בתקציב המדינה.

רחבעם זאבי: רחבעם זאבי: אני אגיד לך איפה זה תופס – במדינה שאין בה שינויים.

רחבעם זאבי: דנמרק – בתחילת העשור ובסוף העשור היא אותה דנמרק.

רחבעם זאבי: אצלנו זה דבר אחר: יש לנו ביטחון, יש לנו קליטת עליה, יש לנו גורמים משפיעים כאלה שבעוגה הכללית יכולים לגרום לנו לעיוות בתמונה.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: הרעיון הוא כאן להראות סדר גודל – כמה המדינה משקיעה בחינוך.

רחבעם זאבי: בשקף הבא אנחנו עוברים לתקציב משרד החינוך לפי מיון כלכלי, ואני תמיד אוהב להתחיל במרכיבים של תקציב משרד החינוך.

רחבעם זאבי: כפי שאתם יודעים, 90% מתקציב משרד החינוך מיועד לשכר, כאשר 72% מיועדים לשכר מורים, וזה אותם מורים בגני הילדים, הגננות, בחינוך היסודי, בחינוך העל-יסודי, הכשרת מורים שאנחנו מטפלים בה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     זה כמעט אותו דבר, השינויים הם לא משמעותיים – חצי אחוז-אחוז לכאן או לשם, וזה לכל המגזרים.

רחבעם זאבי: 18% הם בעיקר תשלומי העברה לשלטון המקומי לצרכי שכר: לשרתים, מזכירים, עוזרות לגננות, סייעות טיפוליות, לבורנטים, ספרנים וכו', וכ- 10% מיועדים לקניית שירותים למערכת החינוך, כאשר למעשה נהוג לחשוב שזה הקטע הגמיש, אבל לא כן הדבר כי מתוך אותם 10% יש לנו סדר גודל של בין 3% ל- 4% שזה קניית שירותי הסעות.

רחבעם זאבי: מה זה הסעות?

רחבעם זאבי: – זה אלטרנטיבה לשכר מורים כי אחרת צריך לבנות בתי-ספר בכל המקומות הקטנים.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     זה כולל תקציב פיתוח?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     לא, זה רק התקציב הרגיל.

רחבעם זאבי: אני אתייחס מיד גם לתקציב פיתוח בכמה מילים.

רחבעם זאבי: יש לנו גם את אחזקת בתי-הספר, הייתי אומר במסגרת שכר הלימוד העל-יסודי, שגם זה נותן לנו כ- 3%.

רחבעם זאבי: יש לנו כ- 2% אחזקת המשרדים, יש לנו שישה או שבעה מחוזות.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     אגב, למתודיקה של הדיון, אנחנו מדברים על התקציב הרגיל ולא על תקציב הפיתוח.

רחבעם זאבי: אנשי הפיתוח לא נמצאים כאן.

רחבעם זאבי: אם יהיה צורך, נקיים על כך דיון נפרד.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     אני אראה לכם שקף של פיתוח באופן כללי, אבל זה רק כדי לסבר את האוזן.

רחבעם זאבי: מה שאני רוצה להגיע כאן, שבסך הכל מתוך אותם 10% אין יותר מ- 2% שהם דרגות חופש.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     אבל גם בשכר מורים יש לך חופש פעולה.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     להחליף שעות כאלה לשעות אחרות.

רחבעם זאבי: יש כאלה שחושבים שתקציב קניות זה תקציב גמיש שאפשר לעשות בו מה שרוצים.

רחבעם זאבי: אני רוצה לומר שמתוך אותם 10%, תהליך קבלת ההחלטות במשרד יכול להיות על שוליים של 2% לכל היותר.

רחבעם זאבי: זה לא מעט, זה 800 מיליון שקל, אבל צריך את זה לדעת.

רחבעם זאבי: כאן אני מגיע לשקף על הבינוי ב-2001.

רחבעם זאבי: השקף הזה מראה שאנחנו בונים 2,000 כיתות או התוכנית שלנו  היא לבנות 2,000 כיתות בשנת 2001.

רחבעם זאבי: כ- 1,079 כיתות מיועדות לחינוך העברי, שזה כולל את החינוך הממלכתי, הממלכתי-דתי, החרדי העברי וכן הלאה, והיתר זה למגזרים אחרים כאשר החינוך הערבי והבדואי מקבל 531 כיתות והחינוך הדרוזי 54 כיתות.

רחבעם זאבי: במלים אחרות, כ- 30% מתקציב הבינוי שלנו הולך למגזרי המיעוטים שמשקלם באוכלוסייה הוא כ- 20%, וזו בהחלט העדפה מתקנת, שזאת גם היתה הכוונה.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     למה 22%?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     זה המשקל.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     אבסולוטית כן, אבל יש ערים מעורבות שבהן אין בעיה של כיתות ושם המסות הגדולות, אם אתה לוקח את חיפה נניח.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי:     אבל יש שם בעיה כבדה מאד של כיתות.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     המגזר הערבי בחיפה הוא כאן?

רחבעם זאבי: דוד עמר:     אלא מה?

רחבעם זאבי: כשמדברים על ה- 20%, צריך גם לנתח את זה.

רחבעם זאבי: יש מקומות שבהם באמת יש מצוקה וצריך לתת תשובה.

רחבעם זאבי: אמין פארס:     אתה מדבר על יפו, בשכונות ערביות שיש מחסור.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     אל תקפוץ, אני אתך ולא נגדך.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     דוד, אתה מוכן להבהיר את הערתך?

רחבעם זאבי: לא ירדתי לסוף דעתך.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     אני רוצה שיעמידו פעם את הנושא בצורה מדויקת, כי נכון – כאשר אתה מנתח את הרכב האוכלוסייה, כמות האוכלוסייה, יש 20%-21 שהם לא יהודים, אבל ישנן ערים שבהן אין בעיה ושם המאסות הגדולות.

רחבעם זאבי: אם אתה לוקח למשל את חיפה, אין לנו בעיה כבדה בנושא של כיתות לחינוך הלא יהודי, או אם אתה לוקח את רמלה.

רחבעם זאבי: יש לנו מצוקות אצל הבדואים.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     כלומר בתוך המגזר עצמו גם צריך לעשות חלוקה.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     למה אני מעלה זאת?

רחבעם זאבי: כי הייתי רוצה שמשרד החינוך, כאשר הוא הולך עכשיו לבנות את 530 הכיתות – ואני מברך על כך – שיבנה אותן היכן שיש באמת מצוקה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     כפי שאמרנו, נקיים דיון נפרד על הפיתוח, אבל באופן כללי מה שמראים כאן שיש העדפה מתקנת בולטת בנושא הבינוי למגזרים שהם אינם החינוך הממלכתי.

רחבעם זאבי: רחמים מלול:     אתה יכול להציג חלוקה משנית בשורה הראשונה?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     אין לי את זה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     חבר הכנסת מלול, נקיים דיון נפרד על הפיתוח, חבל להיכנס לכך כרגע.

רחבעם זאבי: אמין פארס:     לגבי ה- 530: מה מתוכם תוספת ומה מתוכם הבנייה השוטפת?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     זו בנייה חדשה.

רחבעם זאבי: הכל תוספת.

רחבעם זאבי: אמין פארס:     בסדר, אבל יש חדש לפי תוכנית החומש ויש חדש לפי הגידול הטבעי.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     זה הכל ביחד.

רחבעם זאבי: ראונק נאטור:     כמה מתוך זה גידול טבעי?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     אני מציע שתזמינו את שניאור, הוא יתן לכם יותר פרטים.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     כפי שאמרתי, אני מבין שיש סקרנות רבה והיא נכונה.

רחבעם זאבי: אנחנו נקיים על הפיתוח דיון נפרד.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     יש נושא של חינוך מיוחד שבו אנחנו בונים 80 כיתות בשנה הבאה, וגני ילדים שזו תהיה תופעה שתלך ותגבר כתוצאה מחוק חינוך חובה בגילאי 3-4, ואנחנו בונים עוד 250 כיתות.

רחבעם זאבי: אלה פחות או יותר נתוני הפיתוח.

רחבעם זאבי: רחמים מלול:     אתם בונים כיתות גם לטרום חובה?

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     ודאי, זה הופך להיות חינוך חובה.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     כאן אני רוצה לעבור לתקציב 2001- כפי שהוא משתקף בספרים שמונחים.

רחבעם זאבי: תקציב 2001, שוב ללא התוספת שהועברה ממשרד הדתות...

רחבעם זאבי: רחמים מלול: שכמה היא?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: מיליארד ומשהו.

רחבעם זאבי: רחמים מלול: כמה הגידול?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     תיכף אומר.

רחבעם זאבי: כפי שאתם יכולים לראות, תקציב 2001 ללא התוספת של משרד הדתות הוא 22 מיליארד, 328 מיליון שקל ו-516 אלף, וזהו גידול של מיליארד, 345 מיליון,  30 אלף שקל לעומת תקציב 2000.

רחבעם זאבי: רחמים מלול:     כמה מתוך זה "טייס אוטומטי"?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     מיד נגיע.

רחבעם זאבי: זאת התוספת, אלה המקורות .

רחבעם זאבי: עכשיו נעבור לשימושים של המקורות האלה.

רחבעם זאבי: התוספות שמשרד החינוך הפעיל או מפעיל הלכה למעשה בשנת 2001 זה 805 מיליון, 157 אלף, שזה התייקרויות והסכמי שכר.

רחבעם זאבי: גידול טבעי – 215 מיליון.

רחבעם זאבי: יש מודל, זה המודל של השנה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     גידול של 29,000 תלמידים.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     נכון.

רחבעם זאבי: שני הסעיפים האלה: התייקרוית והסכמי שכר וגידול טבעי מכונים בשם ה"טייס האוטומטי", הוא כמיליארד שקל.

רחבעם זאבי: זאת אומרת, מתוך אותם מיליארד, 350 מיליון שקיבלנו, כמיליארד שקל הוא ה"טייס האוטומטי".

רחבעם זאבי: הנושאים הבאים – קודם כל יש לנו הפחתות ואני אתייחס באופן ספציפי להפחתות של 73 מיליוני שקלים.

רחבעם זאבי: יש לנו תוספת לצמצום פערים של 302 מיליון – אני אתייחס לכך בשקף נפרד.

רחבעם זאבי: יש לנו תוספת לשלטון המקומי של 142 מיליון שקל – גם לזה אתייחס בשקף.

רחבעם זאבי: לחינוך המיוחד נוספו 45 מיליון שקלים שמיועדים לשני נושאים: גידול של 6,000 שעות מעבר לגידול הטבעי, ועוד תוספת של 435 משרות של סייעות טיפוליות בחינוך המיוחד.

רחבעם זאבי: אלה היו הצרכים, בלעדיהם לא יכולנו לפתוח את שנת הלימודים, וקיבלנו אותם.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי:     זה מהנושאים שקיבלנו בספטמבר.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     יש החלטות ממשלה על תוספות לקווי עימות ולקרית שמונה של 63 מיליון שקל, אני אתייחס לכך בנפרד בשקף, ויש עוד יוזמות ותוכניות שונות בהיקף של כ- 30 מיליון שקל שאלה סכומים קטנים של פה מיליון, שם מיליון, כשלא ניכנס לפירוט של כל הדברים האלה – יחד מיליארד, 530 מיליון שקל.

רחבעם זאבי: כפי שאתם רואים, היו מקורות של מיליארד, 345 מיליון שקל, ויש לנו כאן תוספות שאנחנו מפעילים בהיקף של מיליארד, 530 מיליון שקל.

רחבעם זאבי: ההפרש הזה הוא של 185 מיליון שקל, שאותו ספג משרד החינוך.

רחבעם זאבי: במלים אחרות, הוא שינה את סדרי העדיפויות בתוך המשרד והוא מצא מקורות נוספים בהיקף של 185 מיליון שראיתם לאן הם הולכים.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     היינו מאד מעוניינים לדעת מאיפה ספגתם.

רחבעם זאבי: אני יודע – לי חסר מיליארד וחצי, לו יש עודף.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     מה זה ה- 185 מיליון שקל?

רחבעם זאבי: משרד החינוך החליט להתייעל בתקציב 2001, הייתי אומר השלכה של שתי שנות לימוד: גם בתשס"א וגם בתשס"ב, בנושאים שבחינוך העל-יסודי.

רחבעם זאבי: בחינוך העל-יסודי לא נגענו במשך עשרים השנים האחרונות והחלטנו להתייעל גם בנושא הזה.

רחבעם זאבי: מה עשינו?

רחבעם זאבי: קודם כל החלטנו שאנחנו לא נותנים אוטומטית מספר דברים שנתנו אותם בעבר, למשל: בעבר נתנו שעה לפיצול לחינוך גופני – בחינוך גופני צריך להתפצל בין בנים לבנות – ונתנו את השעה הזו אוטומטית.

רחבעם זאבי: הסתבר שיש בתי-ספר חד-מיניים, למה צריך לתת לכיתות האלה עוד שעה?

רחבעם זאבי: החלטנו לא לתת את זה.

רחבעם זאבי: נתנו גמול הכנה לבגרות לכל המורים שלימדו בחינוך העל-יסודי.

רחבעם זאבי: יש בתי-ספר שלא מכינים לבגרות, החלטנו לא לתת.

רחבעם זאבי: נתנו גם ותק ונושאים של הבראה – נתנו זאת אוטומטית לפי ותק ממוצע.

רחבעם זאבי: מסתבר שאם אתה הולך לפי הוותק הפרטני, אתה יכול לחסוך הרבה מיליוני שקלים.

רחבעם זאבי: רחבעם זאבי:     זאת אומרת שבשנים קודמות נתנו כסף בכיסוי לא נכון.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     גם לא היו לנו מנגנונים לבדוק את זה.

רחבעם זאבי: ככל שאנחנו משתכללים במיכון, קל לנו גם יותר לעלות על נושאים כאלה.

רחבעם זאבי: היו גם החלטות כגון להכביד את העומס על החינוך ההתיישבותי.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     למשל: מילוי מקום – זה אסון.

רחבעם זאבי: מילוי מקום זה אסון.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     דוד, תיכף נדבר על כך, אבל תן לו קודם לסיים את ההצגה שלו.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     איך להנהלת המשרד לא אכפת מזה?

רחבעם זאבי: אדוני חבר הכנסת זאבי, אתה מתאר לעצמך שמורה לא מגיעה ואין אפשרות לקחת ממלא מקום, ויש 40 תלמיד בחצר?

רחבעם זאבי: רחמים מלול:     רק החל מהיום השלישי.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     רחמים, היתה בתחשיב העל-יסודי רבע שעה למילוי מקום, ורבע השעה הזאת נמחקה – למיטב זכרוני בשנת 2000.

רחבעם זאבי: משה שגיא:     משנת תש"ס.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     התופעה הזו קיימת יומיום בבתי-הספר.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     התייעלנו בחינוך העל-יסודי במספר נושאים, שבעצם נתנו לנו סדר גודל של כ- 80 מיליון שקל, והם מופעלים למעשה מה-1 בספטמבר הנוכחי, כך שהם כבר בתהליך ביצוע.

רחבעם זאבי: יש לנו עוד כ- 30 מיליון שקל שיבוצעו החל משנת הלימודים תשס"ב.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     הזכרת משהו לגבי החינוך ההתיישבותי?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     	היה כאן דיון.

רחבעם זאבי: הכבדנו הרי את העול בכך שלא איפשרנו למגמות ההתיישבותיות – אמרנו שהן מגמות עיוניות ולכן חייבנו אותן לקבל שכל"מ של חינוך עיוני ולא של חינוך התיישבותי.

רחבעם זאבי: אמרנו שאין יותר כיתות ט' טכנולוגיות.

רחבעם זאבי: כל כיתות ה-ט' הן כיתות ט' גם בחטיבת הביניים וגם...

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי:     	אני רוצה לתקן.

רחבעם זאבי: לא שאין כיתות ט' טכנולוגיות, אלא אין תשלום טכנולוגי כאשר הלימודים הם לימודים רגילים.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     	בנוסף לכך אנחנו רוצים להכביד את העול גם בתשס"ב והחלטנו שלהקצאת השעות העיוניות בחינוך הטכנולוגי, ממוצע התלמידים לכיתה יהיה בהתאם לכיתה עיונית לכל דבר, וזה יחסוך לנו.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     	זה אפשרי?

רחבעם זאבי: אני שואל אותך.

רחבעם זאבי: משה שגיא:     	זה נעשה, בפועל.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     	בטח שזה נעשה כי זה ממומן על ידי השלטון המקומי.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     	אני רוצה להבין.

רחבעם זאבי: התשלום לכיתה טכנולוגית יהיה על פי הממוצע של כיתה עיונית?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     	לא.

רחבעם זאבי: בלימודים העיוניים שנמצאים בחינוך הטכנולוגי, החישוב יהיה לפי ממוצע תלמידים בכיתה עיונית, כי זה מה שקורה בפועל.

רחבעם זאבי: הרי בית-ספר טכנולוגי מתפצל להקבצות.

רחבעם זאבי: כשיש חינוך עיוני או לימודים עיוניים, הלימודים העיוניים לא נלמדים בכיתת-אם רגילה, יש צירופים שונים.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי:     	מתמטיקה או אנגלית לומדים בכיתה רגילה, לא לומדים בקבוצה של 14 תלמידים שמשובצים למכונאות באותו רגע.

רחבעם זאבי: לומדים בכיתה רגילה, היו מתוקצבים כאילו לומדים בקבוצת המכונאות.

רחבעם זאבי: היום אנחנו אומרים לא.

רחבעם זאבי: הם יתוקצבו גם כפי שהם לומדים הלכה למעשה.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     	זאת אומרת, שלוש כיתות כמו כיתה אחת עיונית.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     	אני עוד לא פוסל שום דבר ולא מחווה דעה.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     	אדוני היושב-ראש, רק שתדע לקראת מה הם הולכים.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     	דוד, הם אומרים שמשלמים את הכסף ללימודים העיוניים בכיתה טכנולוגית על פי המציאות הקיימת, והמציאות הקיימת כפי שהם אומרים, שזה שאנגלית, מתמטיקה, ספרות, היסטוריה וכדומה לא לומדים בקבוצות הקטנות של 14 תלמידים אלא בכיתת-אם.

רחבעם זאבי: דוד עמר:     	אני יודע.

רחבעם זאבי: לי יש בית-ספר עצמאי, אני משלם את זה.

רחבעם זאבי: אני לא מופיע כדוד עמר מנשר.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     	דוד, אם מותר לי להעיר לך לסדר – אני מציע שתרשום לך את ההערות, הרי אי אפשר כל רגע לחתוך.

רחבעם זאבי: אני אתן לך רשות דיבור, אתה מהשלטון המקומי וחשוב לנו לשמוע, תעיר את הערותיך ואז נקבע את עמדתנו.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     	כפי שאמרתי, מתוך ה- 185 מיליון שקל, קודם כל 115 מיליון שקל היו מערכת התייעלויות בשכר הלימוד העל-יסודי, שהצגתי לפניכם.

רחבעם זאבי: בנוסף לכך, יש לנו 20 מיליון שקל קיצוץ בסמינרים להכשרת מורים, שזה 3% לשנת לימוד.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     	שגם על כך היה לנו דיון לפני שבוע.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     הנושא האחרון הוא קיצוץ FLAT בכל הנושאים במערכת החינוך שהם תמיכות או פעולות.

רחבעם זאבי: בתמיכות החלטנו לעשות קיצוץ של 20%, וכשאני אומר תמיכות זה כולל תרבות חרדית, תרבות תורנית והייתי אומר שדה בוקר ורשות העתיקות – כל מה שמוגדר בחוק התקציב כתמיכות.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     גם התמיכות בסמינרים?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     לא.

רחבעם זאבי: סמינרים זה שעות הוראה.

רחבעם זאבי: בכל הפעולות האחרות עשינו קיצוץ של 10%, מה שנקרא לרוחב.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     כמה זה ה- FLAT חוץ מהתמיכות?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     יחד עם התמיכות זה בערך ההפרש בין...

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     לא.

רחבעם זאבי: בתמיכות עשיתם קיצוץ של 20%.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     ובפעולות 10%.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     מה זה נקרא פעולות?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     כל דבר שאיננו שכר מורים.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     השתלמויות?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     אמת.

רחבעם זאבי: כל מה שהולך לוועדת רכישות בסופו של דבר.

רחבעם זאבי: זה ההפרש בין מיליארד, 530 לבין מיליארד, 345.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     ב- FLAT הזה, כמה קיבלת?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     60 מיליון שקל, הייתי אומר על הכל, בשני הנושאים האלה: גם תמיכות וגם רכישות.

רחבעם זאבי: אני אעבור באופן פרטני יותר לנושאים שמוצגים כאן.

רחבעם זאבי: הנושא הראשון הוא הפחתות.

רחבעם זאבי: הפחיתו לנו 35 מיליון שקל והעבירו אותם למשרד המדע, התרבות והספורט, מה הנימוק?

רחבעם זאבי: הנימוק הוא שנכון שאנחנו העברנו את בסיס התקציב שהיה אצלנו ב- 1999 למשרד המדע, מה שהיה כלול אצלנו כספורט וכתרבות.

רחבעם זאבי: הטענה היתה שמשרד החינוך הוא משרד גדול ונוצרו לו הרבה מאד עודפים במהלך השנה או במשך השנים, והוא תיגבר מעבר לתקציב הבסיסי את התרבות ואת הספורט.

רחבעם זאבי: זהו משרד חדש, משרד קטן, אין להם את האפשרות לעשות, ואת מה שעשינו כל שנה מחוץ לתקציב כפי שהם קראו, צריך לתת להם בבסיס התקציב.

רחבעם זאבי: הנושא הזה הגיע עד להכרעת ראש הממשלה, הוא הכריע שצריך להעביר להם 35 מיליון.

רחבעם זאבי: זה קיצוץ  מבחינת משרד החינוך.

רחבעם זאבי: אנחנו קיצצנו בחינוך כדי להעביר לתרבות וספורט.

רחבעם זאבי: הנושא הבא הוא פנימיות.

רחבעם זאבי: היתה החלטת ממשלה עוד מתשנ"ט שצריך להפחית 3,000 תלמידים בפנימיות במשך ארבע שנים – 750 תלמידים בכל שנה.

רחבעם זאבי: בשנתיים הראשונות זה לא נעשה.

רחבעם זאבי: תשס"א היא השנה הראשונה שבה כן נעשה.

רחבעם זאבי: האוצר קיצץ לנו, זה על פי החלטת ממשלה.

רחבעם זאבי: לנו אין הרבה מה להגיד.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי:     אני מזכירה ליושב-ראש את הסיפור של האתיופים, ה"פלאשמורה".

רחבעם זאבי: מהילדים שלא ניתן היה לקלוט משום שזו היתה חריגה מהמכסה שהאוצר נתן.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     אבל זה סודר.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי:     זה סודר כי החלטנו לחרוג.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     הנושא השני זה הפחתת רוחב בכל משרדי הממשלה, שזו הפחתה בכוח אדם, הפחתה בחברות כוח-אדם, בשעות נוספות, באחזקת רכב, בקיצוץ רוחבי – 25 מיליון, זה חלקנו בעוגה הלאומית, יחד 73 מיליון שקל – זהו הקיצוץ שנאלצנו  לעשות מעבר לכל הדברים האחרים.

רחבעם זאבי: בשקף הבא אני עובר לנושא הגדול שזה התוספות לצמצום פערים.

רחבעם זאבי: יש תוספת לצמצום פערים בשנת 2001 בהיקף של כ- 302 מיליון שקל.

רחבעם זאבי: למה זה הלך?

רחבעם זאבי: קודם כל לחינוך חובה חינם לגילאי 3-4 נוספו 110 מיליון שקל בשנת 2001, מעבר לאותם 80 מיליון שקל שהיו בשנת 2000.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     איזו שנת לימודים?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ:     זה לתשס"א.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:     לא יכול להיות, כי לפי חוק חינוך חובה חינם לגילאי 3-4, משרד החינוך והתרבות צריך את אישור ועדת החינוך והתרבות להרחיב את החוק ולהחליט באלו ישובים זה עובד.

רחבעם זאבי: משה שגיא:

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: לא.

רחבעם זאבי: אני חוזר ואומר: בשנה שעברה השר שריד החליט לכלול באופן וולונטרי, מחוץ למסגרת החוק, את אשכול 1 ו-2, וועדת החינוך והתרבות בירכה אותו על כך.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: אבל הוא לא מימן את זה, זה ההבדל.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: אני מדבר בפרופיל של החוק, עזוב כרגע את הכסף.

רחבעם זאבי: הוא התנדב וולונטרית, ולמה וולונטרית?

רחבעם זאבי: כי אי אפשר גם לכפות על המגזר הערבי כי זה גם חינוך חובה והם לא היו ערוכים, כזכור.

רחבעם זאבי: עכשיו, אם אתם רוצים להכניס את זה למסגרת החוק, צריך לבוא המשרד לוועדת החינוך ולבקש אישור והוועדה תדון.

רחבעם זאבי: אני אמליץ לאשר, אבל יש פרוצדורה שצריך לעבור אותה.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: אני רוצה לומר שהתקצוב הזה הוא לא באמת במסגרת שאתה אומר בהרחבת החוק, אלא במסגרת הוולונטרית, עדיין.

רחבעם זאבי: אשכול 1-2 עליהם החליט השר, תוקצב חלקית.

רחבעם זאבי: התקציב עכשיו הוגדל כדי שיוכלו להצטרף עוד כפי רצונם או כפי יכולתם, עדיין לא הוחל חוק חובה על אשכול 1 ו- 2.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: כלומר, זה נכון שאני אומר שבתשס"א לא הורחב ביצוע החוק.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: נכון.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: האם יש כוונה, האם התקציב מאפשר להרחיב בתשס"ב?

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: לאשכול 1-2, לעניות דעתי אנחנו ממצים את זה כבר.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: זה בעצם צילום המציאות.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: לנושא הזה כבר נוספו קרוב ל- 190 מיליון שקל: 80 מיליון בשנה שעברה ו- 110 מיליון השנה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: אני כרגע אומר לחבריי הפוליטיקאים – בזוית שלנו יוצא שתש"ס ותשס"א, אני כל הזמן טענתי שביצוע החוק לא הורחב.

רחבעם זאבי: היו כאלה שטענו נגדי שהוא כן הורחב.

רחבעם זאבי: אמרתי: יש לי סימן פשוט, לא הביאו לוועדת החינוך בקשה להרחיב את החוק, ומה שנעשה – נעשה וולונטרי על היתרונות והחסרונות שלו.

רחבעם זאבי: תיאורטית, יכול לבוא שר אחר ולהגיד: אני את התוספת הזאת לא מפעיל לאשכול 1 ו-2, אלא מפעיל לאשכול 3 ו-4, עדיין המשחק כולו פתוח.

רחבעם זאבי: איציק כהן: תיאורטית, זה חסר סיכוי לחלוטין – לא תיאורטית ולא מעשית.

רחבעם זאבי: אם יש גנים, אם יש ילדים שלומדים שם כבר, מחר בבוקר סוגרים את הגן, שולחים את הילדים הביתה?

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: אני לא מבין למה, אם יש ביצוע בפועל ואם תלמידים לומדים, למה לא מכניסים למסגרת החוק.

רחבעם זאבי: דוד עמר: כנראה שאין בטחון שזה יימשך עוד הרבה שנים.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: חברים – אני לא יודעת – אנחנו אנשים בטוחים, כלומר לא זאת הבעיה.

רחבעם זאבי: דוד עמר: אז תחוקקו את זה.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: אני רוצה לומר את השיקולים.

רחבעם זאבי: השיקול היה שהחובה, יש בה הרבה מהחובה, לא רק מהזכות.

רחבעם זאבי: החשש הוא שלא כולם יכולים להצטרף לחובה הזאת.

רחבעם זאבי: יש בעיה רצינית מאד של מבנים ויש בעיה שלא כל היישובים באשכול 1-2 עדיין בשלים להיקלט במסגרת החובה.

רחבעם זאבי: לכן השר שריד בא עם הרעיון להחיל את זה לא במסגרת החוק ואנחנו המשכנו את הכיוון הזה.

רחבעם זאבי: יכול להיות שניתן היה היום להביא את זה כבר במסגרת החובה – זה צריך להיבדק – אם כי מבחינת המבנים וכו', אנחנו עדיין בקשיים גדולים שם.

רחבעם זאבי: בתשס"ב אני מניחה שכבר יהיה הרבה יותר קל להביא את זה כחובה, ומי שיצטרך להחליט – יצטרך להחליט אם הוא הולך על אשכול 1-2 או החובה תהיה על אשכול 3, או אינני יודעת.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: מה שכאן בעצם אומרים, שבתשס"א יש תוספת של 20,000 תלמידים – אם מותר לי לומר: זה לא מדויק כי בעצם ההחלטה של אוגוסט 1999 של שריד לכלול את אשכול 3 ו-4, היא הכניסה את כל הילדים.

רחבעם זאבי: אין כאן שום תוספת.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: היא לא הכניסה את כל הילדים.

רחבעם זאבי: דוד עמר: היא אמרה אשכול 1 ו-2 – מי שיכול לבצע.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: כששר אומר שלאשכול 1 ו-2 אני נותן חינוך חובה חינם למי שיכול, תיאורטית, אם 100% היו יכולים, משרד החינוך והתרבות היה צריך לתקצב את זה.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: נכון.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: אבל הרי ידענו מראש שזה לא יקרה.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב:

רחבעם זאבי: סליחה שאני מתעקש אתכם – אבל אתה יכול לומר דבר נוסף:

רחבעם זאבי: הרי ידוע לנו שגם במקומות שבהם החילו את החוק 3-4, המשרד איפשר לרשויות מקומיות לא לבצע את החוק.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: זה נכון.

רחבעם זאבי: איציק כהן: זה לא נכון לתשס"א, זה היה נכון לתש"ס.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: אתה בטוח?

רחבעם זאבי: איציק כהן: כן.

רחבעם זאבי: רון חן: בתשס"א זה על פי הצו.

רחבעם זאבי: דוד עמר: אדוני היושב-ראש, מה שזכור לי שאנחנו השנה היינו צריכים כבר לדבר על אשכול 3 ועל אשכול 4.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: אני מסכים.

רחבעם זאבי: דוד עמר: אז איפה אנחנו עכשיו?

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: מיד.

רחבעם זאבי: דוד, אנחנו עכשיו במסגרת הסקירה.

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: הנושא הבא הוא פנימיות היום.

רחבעם זאבי: בתש"ס היו לנו 26,000 תלמידים בכל פנימיות היום, ובתשס"א תהיה לנו עוד תוספת של 19,000 תלמידים.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: האם פנימיות יום מופעלות במקומות שבהם אין יום חינוך ארוך, או שזה רק במקומות עם יום חינוך ארוך?

רחבעם זאבי: אדי הרשקוביץ: הקודמים מפוזרים בכל הארץ, אין לכך קשר עם יום חינוך ארוך – ה- 26,000.

רחבעם זאבי: לגבי ה- 19,000 הנוספים, 14,000 מהם הם ביישובים של הטיפול הנקודתי, הם מוגדרים בתוך 11 היישובים.

רחבעם זאבי: איציק כהן: גם וגם.

רחבעם זאבי: התחלנו כמובן נושא של יום חינוך ארוך.

רחבעם זאבי: הפעלנו כניסוי במערך של גני ילדים- 350 גני ילדים.

רחבעם זאבי: צירפנו אחר כך מספר קטגוריות נוספות – קו עימות, והכנסנו גם ישובים בטיפול נקודתי.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: הכסף הזה כולל גם שעות הוראה או רק דברים אחרים?

רחבעם זאבי: איציק כהן: חלק מפנימיות היום מופעל על ידי מורים וחלקם מופעל על ידי קרנות: רש"י, אגודה לקידום החינוך וכו'.

רחבעם זאבי: בקו העימות וביישובים בהם יש יום חינוך ארוך זה מופעל על ידי מורים.

רחבעם זאבי: היו"ר זבולון אורלב: מותר לשאול על מה יוצא הכסף?

רחבעם זאבי: אני חושב שהחברים כאן לא בקיאים במונח כשאומרים פנימיות יום.

רחבעם זאבי: רחמים מלול: הזנה, הסעות ושכר מורים.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: אלה פנימיות יום לא במעיין החינוך, זה לא כולל הסעות.

רחבעם זאבי: פנימיות היום, בדרך כלל הן לא ניתנות לכלל האוכלוסייה, הן ניתנות לאוכלוסייה נצרכת נקרא לכך – אני מדברת בבתי-הספר.

רחבעם זאבי: רחמים מלול: בכל זרמי החינוך?

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: אני הרי מכירה גם את השאלה הזאת, אני בהחלט אשיב עליה.

רחבעם זאבי: היא ניתנת לאוכלוסייה על פי מדד סוציו-אקונומי.

רחבעם זאבי: ממה שניתן, זו פעילות בתוך בתי-הספר, שניתנת קודם כל כהזנה, כלומר ארוחת צהרים לילדים הללו שמצטרפים לפנימיית היום, ופעילות חברתית ולימודית.

רחבעם זאבי: יש במסגרת כזאת של פנימיית יום קבוצת ילדים – שהיא אגב רב-גילית, היא לא רק מאותו גיל – ניתן להם גם מדריך חברתי או מדריכה חברתית או אם-בית, תלוי בוורסיות השונות על פי החלטת היישובים, פלוס מי שמסייע להם בהכנת שיעורי הבית ובלימודי העשרה.

רחבעם זאבי: השהות שלהם היא עד השעה 16:00, אבל זה לא אחיד.

רחבעם זאבי: לעתים זה ארבעה ימים בשבוע, לעתים חמישה ימים בשבוע, תלוי ביכולת של היישוב או ברצון היישוב לממן.

רחבעם זאבי: עד כאן דיברתי על בתי-הספר, ואני אשיב על השאלה שלך.

רחבעם זאבי: דוד עמר: זה גם ממומן במשולש – משרד החינוך, ההורים והשלטון המקומי.

רחבעם זאבי: רחמים מלול: גם השלטון המקומי נותן ידו לאפליה הזאת, שזה קיים רק בשני זרמים ולא בזרם המוכר?

רחבעם זאבי: האם אתם מודעים לכך?

רחבעם זאבי: דוד עמר: אנחנו לא מודעים.

רחבעם זאבי: אתה מכיר אותי שאני בעד אפלייה?

רחבעם זאבי: אני בעצמי הייתי מופלה 20 שנה.

רחבעם זאבי: שלומית עמיחי: פנימיות היום, ביישוב שהן מוחלות, יכולות להיות מוחלות לכל מי שמעוניין להפעיל אותן באמצעות השיטה שבה הן מופעלות.

רחבעם זאבי: כלומר במקום שבו רשות מקומית לקחה על עצמה להפעיל, רשות מקומית תפעיל גם ברשת מעיין החינוך, תהיה לה אפשרות להפעיל – קרן רש"י או האגודה לקידום החינוך, הרשות המקומית – אפשר להפעיל, וזה פועל בלא מעט מקומות, גם במוסדות של החינוך החרדי או רשת מעיין החינוך.

רחבעם זאבי: במקומות שבהם הרשתות, החינוך העצמאי, מבקשים לשמור על ייחודן ושזה יופעל במנגנונים אחרים – לא באמצעות הרשות המקומית אלא באמצעות הבעלות שמפעילה את מוסדות החינוך – שם זה לא פועל.

רחבעם זאבי: רחמים מלול:

שלומית עמיחי: אותו דבר.

שלומית עמיחי: כך פועל לגבי רשת אורט, כך פועל לגבי עמל או כל גוף בעלות אחרת שאינו רשות מקומית.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: פנימיות זה גם על-יסודי?

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: יש בחטיבות ביניים.

שלומית עמיחי: פנימיות היום מופעלות אך ורק באמצעות הרשות המקומית, אף פעם לא על ידי בעלויות ורשתות.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: מה מקורות המימון?

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: מקורות המימון הם בדרך כלל שליש, שליש, שליש.

שלומית עמיחי: למה בדרך כלל?

שלומית עמיחי: – כי ביישובי הטיפול הנקודתי, ההורים משתתפים ב- 10% עד 15%.

שלומית עמיחי: דוד עמר: בפועל, 50% זה השלטון המקומי.

שלומית עמיחי: להורים בדרך כלל אין כסף, ואסור להזניח את הילד.

שלומית עמיחי: דוברת: לא הבנתי כיצד מתחלק השליש, שליש, שליש.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: שליש ההורים, שליש הרשות המקומית, ושליש תקציב משרד החינוך.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: מישהו מהמשרד או מהשלטון המקומי יכול לציין כמה בערך הורה צריך לשלם חודשית עבור שירות כזה?

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: עלות של ילד – שנתי זה משהו כמו 800$ אני חושבת.

שלומית עמיחי: איציק כהן: 3,400 שקל.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: זה ה- 100%.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: עלות שנתית.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: שליש זה 1,150 שקל.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: נכון, לשנה.

שלומית עמיחי: דוד עמר: עוד שתי דקות אני אגיד בדיוק, אני אבדוק עם המשרד.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: זה בערך 150 שקל לחודש.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: זה כ- 130-140 שקל לחודש, שזה כולל ארוחות צהריים.

שלומית עמיחי: איציק כהן: חוץ מהטיפול הנקודתי, שם ההורים משלמים 10%.

שלומית עמיחי: רחמים מלול: לא הבנתי את התשובה שלך לגבי החינוך המוכר.

שלומית עמיחי: אנחנו סיירנו בכמה ישובים שבהם מופעל הפרוייקט הזה, ומנהלי בתי-ספר, מנהלי גנים ששייכים לחינוך המוכר אמרו שהם היו ברשות המקומית, והרשות המקומית הגיבה כך: קיבלנו הוראה ממשרד החינוך להפעיל את הפרוייקט הזה של פנימיות יום אך ורק בחינוך הממלכתי והממלכתי-דתי.

שלומית עמיחי: בחינוך המוכר, שהוא כולל את החינוך העצמאי ואת מעיין החינוך התורני, אין לנו כסף, אין לנו יכולת ואין לנו רשות להפעיל את זה.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: זה בניגוד לחוק.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: זו לא הנחייה שלנו.

שלומית עמיחי: רחמים מלול: אז בבקשה תגידי לי – היום, מהו המצב ואיך אפשר להפעיל את זה גם בזרם החינוך המוכר?

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: אתה יכול להעביר לה את השמות של בתי הספר.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: ראשית, אני מוכנה לרענן את ההנחיות.

שלומית עמיחי: רחמים מלול: בדימונה למשל, בבאר שבע.

שלומית עמיחי: בבקשה תבדקי.

שלומית עמיחי: וכך גם יצאו המודעות אל ההורים, יש לי העתק מן המודעה הזאת.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: סליחה, בדימונה רצו להפעיל את פנימיות היום על ידי הרשת, לא רצו שתפעיל אותן הרשות המקומית.

שלומית עמיחי: רחמים מלול: לא, דרך הרשות.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: רחמים, אני חושב שיש כאן הצהרה מאד ברורה של המנכ"לית, שבכל רשות מקומית שבה חינוך מוכר שאינו רשמי מכל סוג שהוא ירצה להצטרף באותם תנאים, לאמור יופעל על ידי הרשות, לא תהיה הבחנה בין מוכר שאינו רשמי לבין חינוך רשמי.

שלומית עמיחי: כך אמרה המנכ"לית.

שלומית עמיחי: רחמים מלול: על פי התוכנית החינוכית של מי?

שלומית עמיחי: של אותו זרם?

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: של הגוף שמפעיל.

שלומית עמיחי: רחמים מלול: כלומר הרשות?

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: בדרך כלל זה האגודה לקידום החינוך.

שלומית עמיחי: רחמים מלול: אנחנו ננסה את זה.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: מתוך אותם 302 מיליון שקלים, שני הנושאים: גני ילדים ופנימיות היום, לקחו לנו כ- 174 מיליון שקל.

שלומית עמיחי: יתר הנושאים, מבחינת היקף התקציב, הם יותר מצומצמים.

שלומית עמיחי: דוד עמר: יש לי תשובה לאדוני היושב-ראש.

שלומית עמיחי: הפעולה עצמה עולה כ- 100,000 שקל: 50,000 שקל הקרן, 40,000 השלטון המקומי, 10,000 ההורים.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: כמה הורה צריך לשלם?

שלומית עמיחי: זה מה ששאלתי.

שלומית עמיחי: דוד עמר: אצלנו בנשר – 300 שקל לשנה.

שלומית עמיחי: רון חן: זה 10% מתוך ה- 3,400.

שלומית עמיחי: במקומות של השליש-שליש-שליש, החלוקה שונה.

שלומית עמיחי: רציתי לציין בכל זאת עוד משפט – אנחנו מאפשרים דיפרנציאליות.

שלומית עמיחי: מאחר שגם נכנסת כאן תרומה בחלק מהכסף – יש קרן רש"י שתרמה לחלק – אנחנו מאפשרים דיפרנציאליות.

שלומית עמיחי: גם במקומות מבוססים יחסית, השליש של ההורים, יש הורים שמשלמים רק 10%, כלומר יש כאן גם איזושהי גמישות.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: מה שהראו בשקף זה החלק של הממשלה.

שלומית עמיחי: זה לא השלטון המקומי ולא ההורים.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: נכון.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: הנושא הבא הוא העלאת שיעורי הזכאות לבגרות.

שלומית עמיחי: הפרוייקט המרכזי כאן זה פרוייקט בגרות 2000, לזה הוספנו כ- 10 מיליון שקלים.

שלומית עמיחי: מעבר ל- 10 מיליון שקלים שאנחנו הוספנו, משתתפת גם קרן ברנקו וייס ב- MATCHING של לפחות 10 מיליון שקלים, ובנוסף לכך יש עוד 10 מיליון שקלים שניתנו לפעולות בקו העימות.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: מישהו יכול להסביר מה זה פרוייקט בגרות 2000, איך זה מגדיל את הזכאות?

שלומית עמיחי: איציק כהן: העיקרון הוא לעבוד עם תלמידים באופן פרטני או בקבוצות לימוד מאד קטנות.

שלומית עמיחי: מאתרים תלמידים, בדרך כלל בשכונות ובעיירות פיתוח, מאתרים תלמידים מתקשים מאד בלימודים, ויש מורים – חלקם מורי בית הספר, חלקם סטודנטים או אחרים, שמקבלים הנחייה מקצועית לעבודה פרטנית או לעבודה בקבוצות קטנות עם תלמידים, וסך הכל זה עובד בצורה בלתי רגילה.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: זו שיטה חדשה, זו שיטה מנוסה?

שלומית עמיחי: איציק כהן: כן.

שלומית עמיחי: זו שיטה שהוצעה על ידי מכון ברנקו וייס לשיפור החשיבה.

שלומית עמיחי: דוד עמר: מיישמים את השיטות של נשר.

שלומית עמיחי: כדי להפעיל על פי התקנון של משרד החינוך, אני צריך 1,700 שעות שבועיות לבית הספר.

שלומית עמיחי: אני מפעיל את בית הספר על פי 2,200 שעות.

שלומית עמיחי: מאיפה ה- 500 שעות?

שלומית עמיחי: – מהארנונה של הקשישים.

שלומית עמיחי: זה מה שנותן הישגים בבגרויות, הישגים בחינוך.

שלומית עמיחי: זה לא דבר חדש.

שלומית עמיחי: ברור, אין נוסחאות פלא.

שלומית עמיחי: אתה משקיע – יש תוצאות, ואני מתפלא כאן על הנהלת משרד החינוך שבמקום לבוא ולהגיד: ועדת החינוך, תעזרו לנו, התקציב לא מספיק, הם מראים כאן כאילו הכל יפה וטוב.

שלומית עמיחי: זה לא מספיק, שלומית.

שלומית עמיחי: עוד חמישה מיליארד שקל את צריכה לדרוש.

שלומית עמיחי: דוד עמר: דוד, אתה כאן כדי להגיד את זה.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: הנושא הבא הוא העלאת שיעורי הזכאות לבגרות.

שלומית עמיחי: כאן בעצם הנושא המרכזי זה תגמול דיפרנציאלי למורים ולצוותי בתי-ספר להגברת הישגים.

שלומית עמיחי: זו תכנית קיימת שאנחנו מתגברים אותה.

שלומית עמיחי: יש לה ביקוש גדול.

שלומית עמיחי: בתש"ס תוגמלו 30 בתי-ספר מתוך 60 בתי-ספר שהיו מועמדים, ובתשס"א יתוגמלו 100 בתי-ספר מתוך 750 בתי-ספר שמועמדים.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: לא שיש ביקוש, אלא יש מחקר שמצביע על הצלחה מוכחת אפקטיבית של התכנית הזאת בהעלאת זכאות, במניעת נשירה, ובזכות זה יש גם את הביקוש ואנחנו מעוניינים בכך.

שלומית עמיחי: רחמים מלול: במה מתבטא התגמול?

שלומית עמיחי: איציק כהן: התגמול מתבטא גם בתוספת שכר למורים, כעין משכורת 13.

שלומית עמיחי: אותם בתי-ספר שהגיעו להישגים – גם בהשוואה למצבם בשנה קודמת וגם בהשוואה לבתי-ספר אחרים בעלי אותם מאפיינים סוציו-אקונומיים, בתי ספר שהגיעו להישגים בשתי הקטגוריות האלה – אנחנו מעבירים תקציב לבית-הספר, חלקו מיועד לתשלום לכל סגל המורים בבית-הספר: סגל המורים, העובדים, המזכירות, וחלקו מיועד לפעולות שהנהלת בית הספר מחליטה, כמו פעולות פדגוגיות כאלה ואחרות: הצטיידות, מעבדות, נושאים שקשורים במרכזי משאבים, ספריות וכו'.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: מלגות לתלמידים להגברת הישגים – חמישה מיליון שקל, זה משהו חדש שאנחנו מפעילים בתשס"א.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: מישהו יכול לומר על כך כמה מלים?

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: אנחנו התחלנו ביוזמה של קרן רש"י – בהסכמתנו כמובן – יוזמה של להציב בפני תלמידים איזשהו רף שהוא גבוה יותר ממה שהם הלכו במסלול הרגיל.

שלומית עמיחי: למשל, תלמיד שהחליט שהוא לומד שלוש יחידות מתמטיקה, אמרנו לו בשישית או בשביעית: תיקח על עצמך ארבע או חמש יחידות מתמטיקה.

שלומית עמיחי: אם אתה עובר את זה בסוף השנה ומקבל ציון הצלחה – אנחנו מתגמלים אותך במלגה.

שלומית עמיחי: המלגה היא כולה סובבת חינוך.

שלומית עמיחי: היא או קורס מחשבים בקיץ חינם, או שכר לימוד של שנה ראשונה באוניברסיטה, או משהו בספרי לימוד, או אפילו היו ארבעה או חמישה נדמה לי שיצאו לסיור לימודי בלונדון, פגישה עם תלמידים, כלומר חילופי תלמידים.

שלומית עמיחי: היתה לכך הצלחה יוצאת מגדר הרגיל.

שלומית עמיחי: כל הילדים הוכיחו באמת שהם טיפסו הרבה יותר גבוה ממה שהם לקחו על עצמם מלכתחילה.

שלומית עמיחי: אנחנו מוצאים זאת כנושא שראוי לראות, אולי גם בו יש איזה סם של הצלחה שעד היום טרם ניסינו.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: השקף הבא – שוויון הזדמנויות לחינוך הערבי.

שלומית עמיחי: נוספו 10 מיליון שקל גם לנושא הזה, במיוחד לכיתות מב"ר והכוון, מעבר לכל הדברים הרגילים.

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: מחוץ לתכנית החומש.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: זו העדפה מתקנת.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: נכון.

שלומית עמיחי: רשות החינוך לבדואים זכתה ל- 2.5 מיליון שקל.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: בתש"ס פועלות 68 כיתות מב"ר ו-113 כיתות הכוון בחינוך הערבי.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: רשות החינוך לבדואים – 2.5 מיליון, וקידום נוער מנותק – עוד מיליון וחצי.

שלומית עמיחי: חוסניה ג'בארה: זו תוספת?

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: הכל תוספת.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: תוספת לשנה שעברה, מעבר לתכנית החומש.

שלומית עמיחי: חוסניה ג'בארה: זה נכלל בארבעה מיליארד שקל?

שלומית עמיחי: שלומית עמיחי: לא.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: יש לנו גם שונות כמובן.

שלומית עמיחי: יש לנו את כפרי הנוער.

שלומית עמיחי: היו כאן הרבה דיונים בוועדת החינוך של הכנסת בנושא.

שלומית עמיחי: בין 1999 ל-2000 היה קיצוץ של 20 מיליון שקל בכפרי הנוער.

שלומית עמיחי: ב- 2000 הוחזרו כ-15 מיליון, ועל מנת שלא נחזור על הריטואל הזה כל שנה, זה מוכנס לבסיס וזו המשמעות של ה-15 מיליון.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: אני מברך אתכם על כך.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: יש השתלמויות ומרכזי מורים, שנוספו לכך 30 מיליון שקל, השתלמות מורים למדעים – כ-10 מיליון שקל, ולמרכזי מורים כולל בחינוך הערבי – עוד 20 מיליון שקל.

שלומית עמיחי: יש לנו תכניות נוספות לאוכלוסיות חלשות, השלמת השכלה למבוגרים – בדרך כלל בשיתוף עם משרד העבודה וחברת המתנ"סים שמפעילה את זה – 12 מיליון שקל, ויש לנו תוספת לחינוך לתרבות בשכונות וסל תרבות בבתי ספר בפריפריה.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: איפה "עוז לתמורה"?

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: תיכף נגיע לזה.

שלומית עמיחי: יש לנו מניעת סמים ומלחמה באיידס – שלושה מיליון תוספת, ויש לנו בקרן קרב תוספת של 12 מיליון שקל.

שלומית עמיחי: השקף הבא הוא החלטות ממשלה.

שלומית עמיחי: כפי שאמרתי, יש החלטות ממשלה בנושא קו העימות.

שלומית עמיחי: היו החלטות ותיקות לגבי קרית שמונה בקו העימות והיתה החלטה אחרונה בקיץ האחרון שדובר על כך כשיצאנו מלבנון.

שלומית עמיחי: כל הדברים האלה – 46 מיליון שקל.

שלומית עמיחי: יש גם תכנית של מזרח ירושלים – השוואה בשירותים או פערים במזרח ירושלים, זהירות בדרכים, סך הכל – 63 מיליון שקל.

שלומית עמיחי: היו"ר זבולון אורלב: אני אגיד הלאה, ואם חברי כנסת ירצו לעצור אותי – יעצרו אותי.

שלומית עמיחי: אדי הרשקוביץ: אנחנו מגיעים לנושאים של השלטון המקומי.

זבולון אורלב: זה מה שאתם נותנים תוספות לשלטון המקומי.

זבולון אורלב: אדי הרשקוביץ: יפה.

זבולון אורלב: מה זה אומר?

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: אחרי שהורדתם להם 115 בעל-יסודי, עכשיו אתם מחזירים להם?

זבולון אורלב: רון חן: המילה תוספות היא לא נכונה.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: אני מציע כך – תחזור לשקף של המגזר הערבי ונאפשר כמה הערות בנושא.

זבולון אורלב: אמין פארס: אני אמין פארס ממרכז מוסאווא וגם מייצג את ועדת המעקב לחינוך הערבי.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: איזה מרכז זה?

זבולון אורלב: אמין פארס: מרכז לשוויון זכויות שפועל מזה שלוש שנים ועוקב אחרי הביצוע.

זבולון אורלב: דוד עמר: עם כל הכבוד – יש נציגות בשלטון המקומי של המגזר הערבי.

זבולון אורלב: אי אפשר להביא לכאן כל אחד ולהשמיע אותו.

זבולון אורלב: עם כל הכבוד.

זבולון אורלב: חוסניה ג'בארה: למה לא דואגים שהם יגיעו?

זבולון אורלב: דוד עמר: אנחנו הודענו, אנחנו הזמנו.

זבולון אורלב: אמין פארס: אני רוצה גם לתת תשובה לשאלה שלך.

זבולון אורלב: בכובע שלי, אני גם מייצג את ועדת המעקב לחינוך הערבי.

זבולון אורלב: דוד עמר: מה זה ועדת מעקב?

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: דוד, בשבילי הוא אדם, אזרח מדינת ישראל, שרוצה לדבר.

זבולון אורלב: אמין פארס: רק להזכיר למכובדים – יש ועדת חומש שהחליטה להקצות מעל מיליארד, 250 מיליון שקל, והמשרד התחיל ליישם את התכנית הזאת בשנה שעברה.

זבולון אורלב: היישום של התכנית גם בשנה שעברה היה לוקה בחסר לעומת הסכומים שהמשרד היה צריך להקצות.

זבולון אורלב: אני אתייחס לשני סעיפים שהופיעו כאן, והם מאד חשובים לחינוך הערבי.

זבולון אורלב: הסעיף הראשון הוא מה שנקרא תכנית לקידום החינוך למיעוטים, או מה שנקרא כל התכניות הפדגוגיות.

זבולון אורלב: בשנת 1999 הסעיף הזה היה 11 מיליון, ב-2000 הוא עלה ל- 39 מיליון, כאשר התוספת היתה צריכה להיות בסביבות 57 מיליון.

זבולון אורלב: זה ממשיך גם כן בתקציב השנה.

זבולון אורלב: התקציב השנה – 10 מיליון שקל שאתם מדברים עליהם הם תוספת לעומת 2000, זה אומר שיש לנו תוספת של 40 מיליון או פחות מזה לעומת 1999, וזה בעצם הסעיף שהיה צריך לייצג את התוספת בתכנית החומש עבור התכניות הפדגוגיות.

זבולון אורלב: כלומר, גם השנה יש לנו מחסור בתקציב הזה, שבאופן מצטבר זה מגיע ל – 50 מיליון שקל.

זבולון אורלב: לגבי הבנייה – במסגרת תוכנית החומש היו צריכים להיבנות 1,571 כיתות נוספות.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: תדלג על הפיתוח, יהיה דיון נפרד.

זבולון אורלב: אמין פארס: כבוד המנכ"לית מדברת בכל הזדמנות על 100 מיליון שקל תוספת מעבר לתוספת שנמצאת בתכנית החומש.

זבולון אורלב: אני מבקש גם הסבר.

זבולון אורלב: חוסניה ג'בארה: אני רוצה לראות איפה מתורגמת התוספת שהבטיחו אחרי ההפגנות במגזר הערבי.

זבולון אורלב: איך זה מתורגם במשרד החינוך, על מה מדובר, כי הם אמרו שזה מתפרס על כל המשרדים.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: את מדברת על הארבעה מיליארד?

זבולון אורלב: חוסניה ג'בארה: הבטחה של ארבעה מיליארד – אני רוצה לראות איך זה מתורגם.

זבולון אורלב: ראונק נאטור: ראונק נאטור מארגון שתי"ל.

זבולון אורלב: אני רוצה לשאול לגבי החינוך המיוחד הערבי, שהוא אחד התחומים המקופחים בחינוך הערבי, ויש שורת המלצות של ועדת מרגלית על שיפור המצב.

זבולון אורלב: אני לא מצליחה לראות איך יישום ההמלצות האלה בא לידי ביטוי בתקציב, במיוחד ספציפית כשמדברים על תוספת 6,000 שעות – מה מתוך זה לחינוך המיוחד הערבי?

זבולון אורלב: בניית 80 כיתות – מה מתוך זה, וכן לגבי הכשרת מורים וכוח אדם.

זבולון אורלב: אני אשמח אם תענו על כך.

זבולון אורלב: אדי הרשקוביץ: בתקציב 2000 היקצה שר החינוך לשעבר 50 מיליון שקל כהעדפה מתקנת למגזר הערבי.

זבולון אורלב: 50 המיליון האלה הם בבסיס תקציב משרד החינוך, לא על כך הדיון כרגע, הוא ישנו.

זבולון אורלב: מה שאנחנו מציגים כאן זה את התוספות במעבר משנת 2000 לשנת 2001.

זבולון אורלב: זו תוספת מעבר למה שיש.

זבולון אורלב: אמין פארס: איפה זה נמצא?

זבולון אורלב: אדי הרשקוביץ: זה נמצא בתקציב משרד החינוך אבל זה לא הדיון כרגע על תקציב משרד החינוך כולו.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: הדיון כרגע הוא על השינויים במעבר מ-2000 ל- 2001 : גם התוספות וגם ההפחתות.

זבולון אורלב: אמין פארס: רק שאלה: השינוי הזה היה צריך לבטא גם כן את היישום של תכנית החומש, נכון?

זבולון אורלב: מה שהיה חסר גם כן ב- 2000.

זבולון אורלב: אדי הרשקוביץ: תיכף אני אגיע לתכנית החומש.

זבולון אורלב: אנחנו יודעים שבתקציב 2001 יש החלטת ממשלה להוסיף תקציב למגזר הערבי.

זבולון אורלב: זה איננו כרגע בתקציב משרד החינוך, זה יעבור כשהכנסת תחליט על תקציב 2001 – זה נמצא כרגע ברזרבה של האוצר – וזה יעבור לתקציב משרד החינוך.

זבולון אורלב: אני לא יכול לדבר על תקציב שעדיין איננו בתקציב משרד החינוך.

זבולון אורלב: אני יודע שיש דבר כזה, אבל אני לא יכול להתייחס אליו ברגע זה.

זבולון אורלב: דוד עמר: רציתי לשאול אותך: בנושאי חינוך אתם לא יושבים?

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: דוד, אני לא רוצה לאחל לך שיהיה לך חבר עירייה שיעשה לך מה שאתה עושה לי.

זבולון אורלב: אתה מנהל את הישיבה.

זבולון אורלב: דוד עמר: למה שהוא לא יהיה עם הצוות שיישבו ויחלקו את התוספת?

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: תודה רבה .

זבולון אורלב: אפשר להתקדם הלאה בשקפים?

זבולון אורלב: שלומית עמיחי: אני רוצה להשיב לגברת נאטור.

זבולון אורלב: אין לי תשובה טובה.

זבולון אורלב: לגבי החלוקה של השעות אני לא יכולה לענות עכשיו, אבל אני בהחלט אשלים ואתן לך את התשובה כמה מתוך השעות שנוספו, נוספו – אלא אם איציק יודע במקרה.

איציק כהן: הרוב המכריע של 6,000 השעות שניתנו, יועדו למגזר הערבי.

איציק כהן: שלומית עמיחי: אני זוכרת 5,000 אבל אני לא בטוחה.

איציק כהן: רחמים מלול: בחינוך המיוחד?

איציק כהן: איציק כהן: בחינוך המיוחד.

איציק כהן: שלומית עמיחי: אני אשלים לך.

איציק כהן: בסך הכל, אני רוצה לומר שלמרות מה שעשינו, אנחנו עוד רחוקים מאד מלהשלים את החסר.

איציק כהן: גם דו"ח מלכה מרגלית עוד לא בשלב יישומי, בוודאי לא תקציבית, כך שכל מה שאני יכולה להגיד זה מקצה קטן של שיפורים, לא משהו דרמטי.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: השקף האחרון – יש לנו מוחזקות בחטיבה העליונה.

איציק כהן: בשנת תשנ"ט החליטה ממשלת ישראל לבטל את המוחזקות בחטיבה העליונה.

איציק כהן: לאחר דיונים הוחלט לחזור אליה, אבל במימון 50% אוצר ו- 50% חינוך.

איציק כהן: במלים אחרות, היינו צריכים לספוג 50% מזה.

איציק כהן: זה חלקו של האוצר, שהוא מוכנס כרגע לבסיס תקציב משרד החינוך בהיקף של 46 מיליון, וזה גם עד סוף שנת הלימודים תשס"א.

איציק כהן: רן ארז: זאת אומרת חזרתם להתחלה.

איציק כהן: זה לא שופר, זה חזר.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: אמת, אבל זה לא היה בתקציב של 2000.

איציק כהן: לכן אני מציג את זה כשינוי בין 2000 ל- 2001.

איציק כהן: תשלומי הורים- שתי ההחלטות של תש"ס ושל תשס"א לפטור את ההורים מתשלומי חובה, תוספת של 70 מיליון שקל שמשרד החינוך היה צריך לקחת על עצמו, הוא היה צריך לספוג את זה.

איציק כהן: רחמים מלול: כולל ביטוח.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: זה 70 מיליון שקל – 30 מיליון בתש"ס, ו- 40 מיליון שקל בתשס"א.

איציק כהן: במלים אחרות, ההורים לא משלמים, אבל משרד החינוך היה צריך לממן את זה על חשבון פעולות אחרות.

איציק כהן: מעבר לשבוע הוראה בן 40 שעות – כל מי שמכיר את הנושא עוז לתמורה: 18 מיליון שקל מתוקצב בתקציב המשרד.

איציק כהן: הנושא האחרון זה הצטיידות גני ילדים לגילאי 3-4.

איציק כהן: דוד עמר: אני מבקש הסבר על המעבר ל- 40 שעות בשבוע.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: ועדת החינוך והתרבות, בהשתתפות נציגי השלטון המקומי שהוזמנו, קיימה דיון של שעתיים בנושא הזה ואני מציע לא לחזור עכשיו לדיון.

איציק כהן: הוועדה בירכה על התכנית הזאת.

איציק כהן: רן ארז: רציתי לשאול שאלת הבהרה בקשר לתקציב.

איציק כהן: מהדברים הקודמים שאמרתם על הסעיפים הקודמים, מה שאתם מצביעים כאן זה תוספת – תוספת למה שהיה בשנה קודמת.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: נכון.

איציק כהן: רן ארז: אני יודע שהתכנית הזאת "עוז לתמורה" בשנה קודמת מומנה מתקציב אחר.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: לא היה דבר כזה בשנה שעברה.

איציק כהן: רן ארז: 1 בספטמבר 2000 זה עדיין שנת 2000.

איציק כהן: לכן אני אומר:

איציק כהן: אם אתם מתייחסים שהתקציב בשנת 2000 היה אפס, ול-2001 נותנים 18 מיליון, אין כל כוונה להרחיב ולהעמיק את הניסוי.

איציק כהן: כי אם אנחנו רוצים – ועל כך דובר – להרחיב ולהעמיק את הניסוי, הכסף הזה לא מספיק.

איציק כהן: אם אתם מדברים על תוספת על מה שקיים, זה משהו אחר, אבל לא לפי ההבהרות הנוספות שאמרת כרגע.

איציק כהן: מה בעצם הבעיה?

איציק כהן: כאשר עושים ניסוי כזה מהפכני וכזה רציני ומשקיעים בו כל כך הרבה: מצד אחד כסף ומצד שני משאבים בשינוי דפוסי חשיבה של מורים, הרגלי עבודה וכל השאר, כאשר הניסוי הזה מבוסס על חמישה בתי-ספר, חמישה בתי-ספר לכל הדעות הם לא מדגם שעליו אתה יכול לבסס איזושהי עבודת מחקר או איזושהי עבודה סטטיסטית.

איציק כהן: התחלנו עם חמישה בתי-ספר בספטמבר 2000 כי לא היה כסף ליותר מזה – אתה יודע מאיפה נלקח הכסף.

איציק כהן: אם אתה אומר: עכשיו נסדר בשנת 2001 את התקציב הזה, סימן שנישאר עם אותם החמישה בתי-ספר, שום דבר לא יורחב.

איציק כהן: רחמים מלול: סליחה, מה גובה התקציב לכל בית-ספר?

איציק כהן: רן ארז: תלוי בגודלו.

איציק כהן: יש בתי ספר של 140 מורים ויש בתי ספר של 30 מורים.

איציק כהן: זה תלוי בגודלו של בית הספר.

איציק כהן: אם אין הרחבה, אני אתן לכם דוגמה: אתם הלכתם לפרוייקט 22, למה 22? – כי חשבתם ש-22 בתי ספר שמשתתפים בפרוייקט זה מספר מכובד.

איציק כהן: הלכתם לפרוייקט 30 היישובים – 30, זה מכובד.

איציק כהן: אי אפשר לעשות תכנית וניסוי שנוגע ל-1,000 בתי ספר על-יסודיים במדינת ישראל כאשר לוקחים רק חמישה.

איציק כהן: מספיק שבאחד מהם הניסוי לא מצליח – אתם יכולים להגיד שב- 20% הניסוי נכשל.

איציק כהן: חמישה בתי ספר, לכל הדעות, אליבא דפרופסור זמירה מברך וקילי שילד ואחרים- חמישה בתי ספר זה מעט מדי לצורך עבודת מחקר, והכוונה היא להרחיב.

איציק כהן: שלומית עמיחי: כמו שידידי רן ארז יודע, ההחלטה לגבי מספר בתי הספר ועצם ההפעלה, התקבלה במסגרת דיונים שהיו עם הממונה על השכר ועם אגף תקציבים באוצר בהסכם שנחתם.

איציק כהן: אשר על כן, אני מנועה מלאשר הרחבה, אלא בהסכם נוסף או בהסכמה לפחות שלהם.

איציק כהן: דוד עמר: זאת אומרת אחרי השביתה הבאה.

איציק כהן: שלומית עמיחי: אני לא יודעת.

איציק כהן: יכול להיות שנחליט שעוד חודש אנחנו בשלים לבוא אליהם ולדרוש את ההרחבה, ואז נצטרך להגיע להסכמה ואז גם נמצא את מקורות המימון להרחבה.

איציק כהן: לא יכולנו, לא ניתן היה ולא הוסכם שאנחנו מראש מתקצבים הרחבה.

איציק כהן: דן ארז: זאת אומרת, לא יטענו את הטענה בחודש מאי נניח, לקראת שנת הלימודים הבאה: היינו מרחיבים, אבל אין לנו תקציב בתקציב של המדינה.

איציק כהן: שלומית עמיחי: אני רוצה לומר לך שגם אם יטענו, אם נחליט על הרחבה, אנחנו ביחד עם האוצר נמצא את המקורות.

איציק כהן: לא זה צריך להיות המכשול לגבי החלטה על הרחבה.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: הנושא האחרון זה הצטיידות גני ילדים לגילאי 3-4.

איציק כהן: כשאנחנו בונים בדרך הרגילה כיתות גן, אנחנו גם מציידים אותן.

איציק כהן: מה שקורה, שכתוצאה מהרחבה של אשכול 1 ו-2, הרי שוכרים הרבה מאד כיתות, וכששוכרים כיתה אין בה כמובן ציוד לגן ילדים ולשם כך אנחנו הקדשנו שמונה מיליון שקל, יחד 142 מיליון שקל.

איציק כהן: זאת המצגת.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: תודה רבה.

איציק כהן: רבותי, יש לנו עכשיו כשעה לגוף הדיון אחרי ההצגה, שאני רוצה לברך עליה ואני, ברשותכם, רוצה לקחת את רשות הדיבור.

איציק כהן: ראשית, אני חושב שהעניין של קיצוץ 750 ילדים בפנימיות זה קצת לא עולה בקנה אחד עם מגמה חיובית שאני רואה אותה בעניין של ריכוז מאמצים תקציביים לצמצום פערים.

איציק כהן: הרי מה זה 750 ילדים בפנימיות?

איציק כהן: זה לא ילדים מבוססים.

איציק כהן: אלה ילדים שבגלל סיבות סוציו-אקונומיות היה צורך להוציא אותם לפנימיות ושמחנכים חשבו שהטיפול הפנימייתי יסייע להם יותר מאשר הטיפול החינוכי בקהילה.

איציק כהן: הואיל והקיצוץ הזה נדמה לי הוא סדר גודל של 12 מיליון – משהו כזה.

איציק כהן: ..

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: 12.6 מיליון.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: אני שואל האם המשרד יהיה מוכן, במסגרת התוספות שהוא נותן, לשקול גם לספוג את העניין הזה, כי אחרת מה זה שווה שאני מוסיף עוד ילדים בפנימיות יום, ובצד השני "חותך" בילדים בפנימיות?

איציק כהן: מה עשינו כאן?

איציק כהן: מצד אחד קיצצנו, מצד אחד הוספנו, אז מה התועלת בעניין הזה?

איציק כהן: זה נראה קצת כשתי מגמות סותרות.

איציק כהן: שלומית עמיחי:

איציק כהן: אנחנו מחוייבים להחלטת ממשלה שקבעה לנו גם את התקן של מספר הילדים, כלומר זו לא רק בעיה של כסף, אלא בעיה של שינוי החלטת ממשלה שהתקבלה ב- 1999.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	המצב התקציבי כפי שהציג אותו סמנכ"ל כלכלה, השתנה, מגמת התקציב של הממשלה השתנתה, ויש תוספת בתקציב, ההחלטה היתה אז על קיצוצים.

איציק כהן: כשהיו קיצוצים, אני מניח שלא קיבלו את ההחלטה כהחלטה פדגוגית אלא האוצר העביר החלטה כדי להבטיח שהמשרד אמנם יקצץ, לכן הוא גם ספר אותה בתקנים.

איציק כהן: כך אני מבין את הטכניקה.

איציק כהן: הואיל והשתנתה התמונה ובאמת מדובר בילדים שאני מבין שיכולה להיות הסכמה שזו יכולה להיות הצלתם – ואני מברך על כך שיש פרוייקט להעלאת זכאות לבגרות, אלה באמת דברים חיוביים שכולנו יכולים רק לברך עליהם.

איציק כהן: זה תמוה לי שבצד השני, עושים בקיצוצים דבר- אגב מכל הקיצוצים שעשיתם זה הדבר היחידי שאני רואה שהוא סותר את המגמה של צמצום פערים – ואני מציע שהמשרד ישקול לבקש מהממשלה לשנות את ההחלטה.

איציק כהן: אגב, אין לי שום ספק שאם יבוא המשרד ויגיד: השארתם לנו שיקול דעת בשלוש מאות ומשהו מיליון או בחמש מיליון מה לקדם, הדבר החשוב עבורנו הוא זה.

איציק כהן: כמו שביטלנו את הקיצוץ במוחזקות של חטיבה עליונה, אנחנו גם רוצים לבטל את הקיצוץ הזה כי זה לא עולה בקנה אחד עם המטרות שלנו.

איציק כהן: זה גם לא נראה לי סכום בשמיים.

איציק כהן: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו זה עניין הסמינרים, המכללות להכשרת מורים.

איציק כהן: היה כאן דיון, היו כאן נציגים שלך, ואני אומר לחבריי במשרד החינוך: יש עלינו לחץ כבד ויש הסכמה רחבה כאן בבית לבקש מכם להסיר את הקיצוץ הזה.

איציק כהן: כלומר, אם יש קיצוץ בכל מערכת החינוך – מילא, אבל הוא נראה באמת בהסכמה רחבה קיצוץ שהוא לא ראוי בנתונים האלה.

איציק כהן: לא הגענו למצב כזה כי כפי שאנחנו מבינים היה קיצוץ של 3% ב- 2000, שאגב גם אמרנו במאמר מוסגר שאנחנו לא זוכרים שהמשרד דיווח עליו כאן בוועדה, אדי טען שכן, לא מצאנו בפרוטוקול.

איציק כהן: כלומר, הוועדה לא היתה מודעת לכך שב-2000 יש 3%, עכשיו מוסיפים קיצוץ של עוד    3%.

איציק כהן: ללכת לקצץ בתוך שנה אחרי שנה 3% נוספים במכללות להכשרת מורים, כשמנהלי המכללות שיושבים כאן אומרים במה זה עומד לפגוע בהם, כשבסופו של דבר זה באמת הקטנת מספר הלומדים בשעה שאין תחזית לאומית מוסכמת מה המספרים שצריכים להיות, אני מבקש שהמשרד שוב ישקול את הבקשה הזאת.

איציק כהן: הדבר השלישי שאני רוצה לומר זה נושא של יום חינוך ארוך.

איציק כהן: אני חושב שהוועדה אמרה והיא תחזור בוודאי ותאמר שאי יישום הדרגתי של יום חינוך ארוך, לדעתנו אינו עולה בקנה אחד עם החוק.

איציק כהן: כשהמחוקק אמר שהחוק צריך להיות מבוסס בהדרגה, אין פירושו של דבר שהממשלה יכולה לדלג שנה אחת, בוודאי לא שנתיים, ועל אחת כמה וכמה שלוש שנים, כי לפי התקציב כרגע, לא בתש"ס, לא בתשס"א ולא בתשס"ב יהיה יישום הדרגתי של חוק שהכנסת חשבה שהוא חוק סוציאלי חינוכי מהמתקדמים ביותר, הוא דבר בלתי מתקבל על הדעת.

איציק כהן: הנושא הרביעי – גני ילדים.

איציק כהן: כפי שאמרתי בגוף הדיון, אני חושב שכוונת המחוקק לא היתה שאתם תפעילו בלי החוק, כלומר יש כוונה בחוק.

איציק כהן: הכוונה בחוק זה שוב להתקדם ביישום, מה עוד שיש יישום בשטח, ואם יש יישום בשטח, צריך לתת לו את הגיבוי החוקי, ואנחנו אני חושב יכולים לתבוע מכם להגיש את הבקשה כדי להחיל בחוק על שלוש-ארבע.

איציק כהן: הנושא הנוסף הוא הרפורמה בבגרות.

איציק כהן: היו כאן דיונים רבים מאד על הנושא של הרפורמה בבגרות, שכללו בעצם מחשבה להעמיק יותר את העבודות במקום הבחינות, גם בעקבות ועדת מרים בן-פרץ וכדומה, ואני חושב שגם על כך הוועדה די בירכה.

איציק כהן: אגב, זו היתה יוזמה של שר החינוך, שאם הכוונה – כמובן היתה גם ברכה של ארגוני המורים – לפעול במתכונת של ועדת בן-פרץ או בכיוון הכללי, הוא נראה כיוון מאד חיובי.

איציק כהן: היה ברור לנו שזו עלות כבדה, כי להכין כיתה לבגרות – יושב כאן חבר הכנסת בוים שהיה מנהל מקיף לשעבר – להכין כיתה לבגרות באנגלית לעומת להכין עבודות, זה ברור שאלה עלויות שונות לחלוטין.

איציק כהן: האם הכוונה שהמשרד ירד לגמרי מן הרפורמה, כי אנחנו לא רואים שום משאבים ואנחנו רואים שהעלאת אחוז הזכאות מופיעה בדרך אחרת ולא בדרך הרפורמה.

איציק כהן: שאלה נוספת היא בנושא צמצום האלימות, שגם הוא נושא שהוועדה דנה בו כמה וכמה פעמים.

איציק כהן: ביצוע דו"ח ועדת וילנאי מחייב משאבים, ואנחנו לא רואים את תוספת המשאבים לנושא האלימות.

איציק כהן: אנחנו כן רואים את זה בנושא של סמים – ואנחנו מברכים על כך.

איציק כהן: אני ממש מברך על כך, גם קיבלנו דיווח כשהיתה לנו ישיבה בנושא הסמים.

איציק כהן: אני לא שמח שהתוספת היא רק שלושה מיליון, אבל הכיוון הוא כיוון נכון.

איציק כהן: מה קורה עם נושא האלימות, האם אין לו תוספות פנימיות?

איציק כהן: שאלה לפני אחרונה בנושא התמיכות.

איציק כהן: אני יודע שחלק מהתמיכות הן תמיכות מאד חיוניות.

איציק כהן: אני מבין שבשנת 2000 היה גם כן קיצוץ, נדמה לי של 30%, בתמיכות.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ:     40%.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     אז ממה נפשך.

איציק כהן: לא עושים שם הבחנות?

איציק כהן: אם התמיכות האלה נזקקות, אז איך אפשר לקצץ 40%, ואם הן לא נזקקות, אז למה רק 40%?

איציק כהן: יש כאן דבר שהוא תמוה.

איציק כהן: יש כמה תמיכות שאני לא כל כך מבין איך יקצצו – 40% ועוד 20% וכדומה.

איציק כהן: אני גם כאן מבקש הבהרה.

איציק כהן: שאלה אחרונה, שבעיניי היא אולי השאלה החשובה ביותר זה בנושא שעות הלימודים.

איציק כהן: אני מבקש תשובה ברורה מהנהלת המשרד מה יקרה ב-1 בספטמבר עם מצבת השעות.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ:     2001 אתה מתכוון?

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     מה קרה ב-1 בספטמבר 2000 ומה עומד לקרות ב-1 בספטמבר 2001, כי כאן לא אמרתם דבר, וכולנו יודעים שיש דברים בקנה שגם דובר עליהם בישיבות קודמות.

איציק כהן: מה עומד לקרות?

איציק כהן: האם יהיה קיצוץ, לא יהיה קיצוץ, מה קרה עם ה- 20,000 שעות, עם ה- 40,000 שעות?

איציק כהן: היו כל מיני מספרים וראיתי שכאן יש איזו התעלמות.

איציק כהן: הואיל ואני מעריך שנושא שעות הלימוד בוועדת החינוך הוא ה- MAIN STREAM  העיקרי, הדבר הבסיסי העיקרי שעליו כולם רוצים להגן – אז השאלה מה באמת קורה עם הנושא הזה.

איציק כהן: אלה שאלותיי.

איציק כהן: חבר הכנסת בוים, אתה רוצה להתייחס, אם כי לא היית בהצגת התקציב.

איציק כהן: זאב בוים:     אני לא הייתי בהצגת התקציב, אבל אני אעיר שתיים-שלוש הערות.

איציק כהן: בעניין העבודות מול בחינות – אני קורא שיש אתר אינטרנט שבשכר באוניברסיטאות אפשר לקנות עבודות, בלי שום בעיה, כלומר מכינים כמעט את כל העבודה – משלד ועד עבודה מוכנה – ואומרים לי אפילו שמצאו איזו פירצה חוקית.

איציק כהן: אם זה כך, אזי צריך בכלל לשנות את כל עניין העבודות.

איציק כהן: מה התועלת בעניין, באיזו מידה הטלת עבודות על התלמידים מתבצעת בצורה כזו שבאמת אפשר יהיה במידה גבוהה של ודאות לומר שתלמיד השקיע בעבודה והוא הכין אותה בכוחות עצמו, כמובן בהנחייה, בהדרכה וכו', ולא רכש את העבודה בצורה קלה.

איציק כהן: היום יש כנראה כלים שקל מאד להגיע אליהם.

איציק כהן: אני לא יודע אם נתנו את הדעת על כך, אני שומע שזו מגיפה באוניברסיטאות.

איציק כהן: מוטי סמט:     הסיפור הזה ידוע והוא חמור מאד.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     אני רוצה להוסיף עוד הערה – אני מבין מכאן שאין גם שינויים בתקצוב רשתות החינוך המעיין והחינוך העצמאי.

איציק כהן: אם לא אמרתם שיש שינויים, הפחתות ותוספות, זה גם כן להוסיף לשאלה שלי – לגבי תקצוב הרשתות.

איציק כהן: זאב בוים:     יש לי שאלה, שאני מתנצל מראש אם דיברו עליה כאן – איך בא לידי ביטוי בתקציב המשרד איזשהו מאמץ – אם הוא קיים – לגיוס כח אדם להוראה, זאת אומרת גיוס אנשים יותר טובים או מוכשרים להוראה, האם יש איזשהן מגמות לעשות שינויים בשכר, האם יש רעיונות או אולי כבר ניסויים שמתבצעים להיכנס לנושא של שכר דיפרנציאלי.

איציק כהן: שמעתי שיש תכנית שמבוססת על התכנית של יושב-ראש ארגון המורים העל-יסודיים רן ארז לגבי עוז לתמורה.

איציק כהן: התכנית מאד מעניינת, השאלה אם יש איזשהו ניסוי בתחום הזה, אם יש התחלות, הייתי רוצה לדעת על כך ואם יש איזשהם ביטויים תקציביים.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     אתה נכנס פשוט באמצע.

איציק כהן: זאב בוים:     אני התנצלתי מראש.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     אני מקבל את זה.

איציק כהן: לגבי עוז לתמורה יש הסכם בין הארגון, משרד החינוך והממשלה על ביצוע תכנית שהתחיל ב-1 בספטמבר ודיווחו כאן על תוספת לבסיס התקציב של 18 מיליון שקלים, מדובר על חמישה בתי ספר.

איציק כהן: חוסניה ג'בארה:     אני רוצה להתייחס לגני טרום חובה במגזר הערבי, הכפרים שאושרו על ידי השר לפתוח בהם גני טרום חובה.

איציק כהן: מחוסר התשתיות המתאימות, לא כל הגנים שהובטח שייפתחו בתחילת שנת 2000, נפתחו.

איציק כהן: רציתי לשאול איפה זה עומד.

איציק כהן: הנושא השני – המגזר הבדואי, אני מבינה שזה לא כלול בתקציב המגזר הערבי.

איציק כהן: האם זה נפרד?

איציק כהן: יעל פרבר:     הדרוזי זה בנפרד.

איציק כהן: שלומית עמיחי:     את שואלת על פתיחת גנים?

איציק כהן: חוסניה ג'בארה:     לא רק פתיחת גנים אלא כל מיני נושאים אחרים.

איציק כהן: שלומית עמיחי:     זה במסגרת תכנית החומש.

איציק כהן: חוסניה ג'בארה:     יש 10,000 ילדים בגילאי 3-4 שצריכים לחבור לגני טרום חובה ועד היום 32 גנים עוד לא נפתחו גם כתוצאה מהבעיה הזאת.

איציק כהן: בקשר לנסיעות של ילדים שגרים בכפרים הלא מוכרים, יש הרבה ילדים שנוסעים 100 קילומטר הלוך-חזור לבתי הספר כי יש היעדר בתי ספר תיכון בכפרים הלא מוכרים.

איציק כהן: גם הנושא הזה מאד מקשה על הילדים להגיע, ואז הם מגיעים עייפים ולא יכולים לקלוט דבר.

איציק כהן: שאלה אחרונה בקשר לחינוך המיוחד.

איציק כהן: הרי כולנו יודעים שיש פער עצום בין החינוך המיוחד בשני המגזרים: היהודי והערבי, והפער מגיע ל- 300 מיליון שקל לפי מיטב ידיעתי במגזר הערבי.

איציק כהן: רציתי לשאול איפה עומד נושא החינוך המיוחד במגזר הערבי.

איציק כהן: תודה.

איציק כהן: צ'לצ'ו מנגיסטו:     שמי צ'לצ'ו מנגיסטו, מאגודה ישראלית למען יהודי אתיופיה.

איציק כהן: אדוני היושב-ראש, גברתי הנכבדה שלומית עמיחי, רציתי לומר שמצב החינוך של יוצאי אתיופיה הוא חמור מאד.

איציק כהן: הנתונים במחקרים שנעשו על ידי מכון ברוקדייל מצביעים על כך שההישגים בלימודים ואחוז הזכאים בקרב יוצאי אתיופיה הוא נמוך מאד.

איציק כהן: זה אומר 28% לעומת 50% הממוצע הארצי.

איציק כהן: שלומית עמיחי:     שזו הכפלה לעומת מה שהיה לפני שנתיים.

איציק כהן: צ'לצ' מנגיסטו:     שיעור ההשתתפות בגיל הרך הוא נמוך מאד.

איציק כהן: זה אומר שילדים בגילאי 3-4 מבלים את רוב הזמן שלהם בבית עם ההורים, כך שנוצר הפער.

איציק כהן: הם לא נחשפים לדברים בסיסיים.

איציק כהן: אחוז הנושרים מבתי הספר בגילאי 14-17 הוא גבוה מאד – כפול מהשיעורים באוכלוסייה הוותיקה.

איציק כהן: עבריינות ברחובות הולכת וגדלה.

איציק כהן: בשנת 1998 היתה ועדה שהמליצה שורה ארוכה של המלצות בנושא הגיל הרך, בנושא תגבור לימודי למניעת נשירה, חינוך בקהילה, והיא הגישה את ההמלצות שלה לשר החינוך לשעבר יוסי שריד, ומאז חוץ משתי המלצות לא יושם דבר.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	השאלה ברורה.

איציק כהן: צ'לצ'ו מנגיסטו:     	אדוני היושב-ראש, בתקציב של 2001  - 31 מיליון שקל – איך זה בא לידי ביטוי בשנה זו?

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	נבקש את התשובה של המשרד.

איציק כהן: חסן אלאטרש:     	שמי חסן אלאטרש מהעמותה לשלום, אחווה ודו-קיום.

איציק כהן: רציתי להתייחס לנושא של בתי ספר תיכוניים בפזורה.

איציק כהן: אין אף בית ספר תיכון בפזורה, כאשר יש 15 בתי ספר עד כיתה ט'.

איציק כהן: הבוגרים שלהם, אין להם מסגרת שתקלוט אותם.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	אני אאפשר לך להמשיך לדבר, רק יש לי בקשה מכל הדוברים.

איציק כהן: זה דיון על תקציב 2001, השינויים במעבר מ-2000 ל- 2001, זו לא הזדמנות עכשיו להעלות כל נושא.

איציק כהן: אנא מכם.

איציק כהן: חסן אלאטרש:     	צריך לקחת בחשבון לגבי שנה הבאה להקים בתי ספר תיכוניים במגזר הזה.

איציק כהן: הלימודים בפזורה הם חמישה ימים ולא שישה ימים.

איציק כהן: אני מבקש לקחת בחשבון איך להגדיל את מספר ימי הלימוד.

איציק כהן: יש לממש את תכנית לימוד יום ארוך בפזורה - גם זה לא נעשה – ולתת עדיפות לאומית לתחום החינוך במגזר הבדואי לפחות, שזו אוכלוסייה מאד חלשה ובעייתית.

איציק כהן: לגבי פעילות נוער בשעות אחר הצהריים אין מסגרת כזאת וזה לא מיושם.

איציק כהן: פנימיות יום – צריך לחשוב איך לקדם את הנושא.

איציק כהן: דבר נוסף – 2.5 מיליון שהועברו לרשות או שיעברו לרשות, מה הייעוד שלהם?

איציק כהן: לא הבנתי.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	דוד, בבקשה.

איציק כהן: דוד עמר:     	אני רואה שהשלטון המקומי מיותר כאן, אז עם כל הכבוד.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	בבקשה.

איציק כהן: אתה לא מאותת לי.

איציק כהן: דוד עמר:     	אני מציע שתתכנס ועדה, עם הנהלת המשרד, עם השלטון המקומי, ונדון באמת בנושאים הקריטיים.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ:     	אנחנו נהיה בשלטון המקומי.

איציק כהן: דוד עמר:     	אני מאד מבקש.

איציק כהן: אני רוצה את הנבחרים, את היושב-ראש אני רוצה, שילווה את הנושא הזה מכיוון שאני יכול להגיד כמה דברים שהם בולטים.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	אתה היום שומע פעם ראשונה על השינויים?

איציק כהן: דוד עמר:     	בהחלט.

איציק כהן: יש כמה דברים  – למרות היחסים הטובים שלנו עם המשרד, עם הנהלת המשרד – אבל זה מתחיל להגיע לאבסורד, כי מה זה שכל"מ?

איציק כהן: שכל"מ זה דבר שלאחר דיונים של הרבה שנים בין השלטון המקומי, השלטון המרכזי, המשרד, נקבע.

איציק כהן: תמורת השירות הזה והזה אתה מקבל תמורה כזו וכזו.

איציק כהן: בשנה האחרונה – וזה למעשה כאילו חשבון עצמאי שלי  - אנחנו רואים שהמשרד, בהחלטה חד-סטרית שלו עצמו, מבלי להתייעץ, מקבל החלטות, כאילו חודר לחשבון שלנו.

איציק כהן: לדוגמה: נושא מילוי המקום, החלטה חד-סטרית.

איציק כהן: החליט שהוא לוקח 20 מיליון שקל מהשכל"מ ובכך נגמר הסיפור.

איציק כהן: למשל הנושא של החינוך הטכנולוגי – החליט שהוא משנה את צורת התחשיב, ובכך נגמר הסיפור.

איציק כהן: אנחנו הרי ממשיכים לשלם, כי מתי הוא עושה זאת?

איציק כהן: הוא עושה את זה ב-1 באוקטובר, אחרי התשלום הראשון.

איציק כהן: אתה חותם הסכם עם המורה ב-1 במאי, אם אתה רוצה שהוא יעבוד אצלך.

איציק כהן: אם אתה לא מפטר אותו ב-1 במאי, הוא קבוע אצלך.

איציק כהן: אתה מתחייב על תשלום מסוים.

איציק כהן: החלטנו לא לשלם הבראה, לקצץ בהבראה.

איציק כהן: הוא יכול לעשות זאת לגבי העובדים שיש אצלו במחלקה או במשרד.

איציק כהן: אני, בהסכם העבודה שלי עם המורים, לא יכול להחליט מהיום למחר, אני ממשיך לשלם מה ששילמתי שנה שעברה ולפני שנתיים ולפני שלוש שנים, כי אותם ההסכמים שהם חתמו עליהם – זה מחייב אותי.

איציק כהן: אני אמנם לא חתום עליהם, אבל זה מחייב אותי.

איציק כהן: איך אני בכלל משווה?

איציק כהן: אני לוקח מה שקיבלתי לפני שנתיים בחודש אוקטובר, מה קיבלתי לפני שנה בחודש אוקטובר, והשנה מה קיבלתי בחודש אוקטובר.

איציק כהן: השוויתי בין תלמידים, עשיתי השוואה בין כמה כיתות עיוניות וטכנולוגיות, ואני רואה שהחברים האלה, פשוט היכן שחסר להם כסף, הולכים לשכל"מ.

איציק כהן: אז לא רק שאין תוספת, אלא יש קיצוץ.

איציק כהן: אני מדבר על התופעה עצמה.

איציק כהן: אני לא חושב שמשרד ממשלתי יכול לבצע פעולה בצורה כזו, מהסוג הזה, כי לא תהיה לנו ברירה אלא ללכת לבג"ץ ולעצור את התופעה הזו.

איציק כהן: בוא תתדיין אתי, תגיע אתי לסיכום, תגיד לי שמה-1 בספטמבר אין לך, ואז אני אפטר, אחר כך שרן ארז יעשה שביתה למה אנחנו מפטרים מורים וכו'.

איציק כהן: אין לי שום בעיה.

איציק כהן: דבר שני – יש התחייבות של שר ואתה בונה עליה תקציבים – התחייבות בכתב, לא בהבטחה – דנו על כך שנים.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     למה מכוונים דבריך?

איציק כהן: דוד עמר:     נושא ההסעות.

איציק כהן: הרי הנושא הזה משנה לשנה מכביד יותר.

איציק כהן: שלומית עמיחי:     השר כבר הודיע גם בכתב שהוא לא יכול כרגע לעמוד בהתחייבות.

איציק כהן: דוד עמר:     שלומית, אני אגיד מה הוא הודיע.

איציק כהן: השר התחייב בכתב.

איציק כהן: לא ייתכן שהקיבוצים והמושבים יקבלו 90%, ואנחנו – עיירות פיתוח וערים שהן חלשות מבחינה כלכלית – נקבל 50%.

איציק כהן: משנה לשנה הסעיף הזה הולך ותופח.

איציק כהן: השנה זה מגיע לחצי מיליארד שקל.

איציק כהן: אז אמרנו: אנחנו לא נלך על דרישה חד-פעמית, נלך לתקופה של שנתיים, שלוש שנים, ארבע שנים.

איציק כהן: יש התחייבות של השר.

איציק כהן: אנחנו ידענו שב-1 בינואר מקבלים, ב-1 בפברואר מקבלים – אני אמנם הבטחתי, אני מצטער אני  לא יכול לקיים.

איציק כהן: מה זה אני מצטער אני לא יכול לקיים?

איציק כהן: אני לא מבין, זו התחייבות של שר.

איציק כהן: אין התחייבתי ואני לא יכול לקיים.

איציק כהן: בתקציב של 22 מיליארד שקל עושים "שיפטינגים" והשר צריך לקיים את מה שהוא התחייב עליו.

איציק כהן: שלומית עמיחי:     "שיפטינגים" אבל לא בשכל"מ.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     הוא מדבר על "שיפטינגים" גם מחוץ לתקציב המשרד.

איציק כהן: שלומית עמיחי:     זה בסדר.

איציק כהן: בזה אנחנו מסכימים אפילו.

איציק כהן: דוד עמר:     אני  יכול לתת עוד דוגמאות ודוגמאות.

איציק כהן: במה פוגעים, במי פוגעים?

איציק כהן: הרי ראינו כולנו את ההצגה.

איציק כהן: מ-1996 עד 2000 למעשה קיצוץ בצורה מסודרת.

איציק כהן: הגענו למצב כזה שאי אפשר יותר, פשוט אי אפשר יותר.

איציק כהן: אז אם בשנה שעברה עוד חגגו ואמרו: אנחנו הולכים ליום חינוך ארוך, אנחנו הולכים לחינוך שלוש-ארבע – יופי, היתה בשורה, היתה שמחה, היו הבטחות.

איציק כהן: אז מה קורה היום?

איציק כהן: הרי אני שואל אתכם, אתם מנהלי המשרד.

איציק כהן: איך המצפון שלכם לא מעיק עליכם שאנחנו סגרנו את מרפאות השיניים ביישובים שלנו?

איציק כהן: זה סך הכל 20 מיליון שקל.

איציק כהן: שלומית, את רוצה להגיד לי שאת לא מסוגלת לממן 18 מיליון שקל מתקציב של 22 מיליארד שקל?

איציק כהן: מי נהנה מהשירות הזה ?

איציק כהן: הרי מי שיש לו כסף, הוא לא צריך את המרפאה של עיריית נשר.

איציק כהן: למי שיש כסף, הולך לדוקטור, למנתח, ועושה כתרים ועושה מה שהוא יכול לעשות.

איציק כהן: הולכים אותם המסכנים שלא מסוגלים לשלם את אלפי השקלים.

איציק כהן: באלה אנחנו פוגעים.

איציק כהן: הרי היום אני, יחד עם חבריי ראשי הערים, אנחנו כמו שאומרים אפילו נסחטים ואני יודע שאנחנו נסחטים, כדי לא לפגוע במועדנויות, כי אנחנו יודעים מה זה סגירת מועדונים, מה ההשלכה ומה המשמעות של סגירת מועדונים.

איציק כהן: ואתם – MATCHING  גם לזה.

איציק כהן: כל דבר MATCHING, MATCHING.

איציק כהן: אדוני היושב-ראש, אני אומר את זה באחריות מלאה – אם תנטרל את עלות השכר של ההוראה, תקציב החינוך הוא 55% השלטון המקומי, 45% משרד החינוך.

איציק כהן: אני מבקש שתדעי גברתי המנכ"ל, גם השלטון המקומי היום הוא במצוקה.

איציק כהן: זה לא מה שהיה פעם, משני טעמים: אל"ף, הקיצוץ עצמו של משרד הפנים במענקי האיזון, ובי"ת – ואני שמח על כך – שיש יותר פיקוח במשרד הפנים על התנהלות השלטון המקומי.

איציק כהן: ואני אומר לך, כממלא מקום יושב-ראש המרכז: אני שמח על כך.

איציק כהן: אין יותר אפשרות, ללא הגבלה, להעביר מתקציב לתקציב חינוך.

איציק כהן: אני אתן עכשיו לרון, ראש היחידה הכלכלית שלנו בשלטון המקומי, שיסביר לא רק שאין תוספת, אלא יש תוספת לקיצוץ שהיה.

איציק כהן: אמין פארס:     איפה הסוגיות של החינוך הערבי בדברים שלך?

איציק כהן: רצית לייצג את החינוך הערבי .

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     תסלח  לי.

איציק כהן: דוד עמר:     אל"ף, טוב שהוא שאל אותי.

איציק כהן: אני חושב שהוא צודק.

איציק כהן: יש לנו כאן בדרישות שלנו את מוסדות החינוך, השמירה, יש לנו את הנסיעות, הכל כתוב.

איציק כהן: אמין פארס:     אז תדבר על זה.

איציק כהן: דוד עמר:     עכשיו אני מדבר, נציג היחידה הכלכלית ידבר.

איציק כהן: אני לא צריך את האישור שלך.

איציק כהן: אמין פארס:     אני לא רוצה ...

איציק כהן: דוד עמר:     אני לא רוצה לשמוע אותך.

איציק כהן: כשאתה תביא אישור מהשלטון המקומי, אני אשמע אותך.

איציק כהן: רון חן:     אני רוצה, ברשותך, להתייחס לשלוש נקודות בקצרה.

איציק כהן: אמין פארס:     - -  היו"ר זבולון אורלב:     	אדוני, אתה תדבר שוב בלי רשות – אני אוציא אותך החוצה.

איציק כהן: רון חן:     	הוצגה כאן תוספת של כ- 142 מיליון שקל לשלטון המקומי, ואני אציג את זה הפוך על הפוך, כי יש קיצוץ ואין תוספת.

איציק כהן: לאן הלכה התוספת הזו?

איציק כהן: חלק ממנה ראיתם.

איציק כהן: במקום תשלומי הורים 70 מיליון שקל.

איציק כהן: מה נפקא מינה אם אני אגבה מההורים או שמשרד החינוך ישלם?

איציק כהן: אין כאן שום תוספת, זה אפס.

איציק כהן: חזרנו, כבר ירדנו ל- 70.

איציק כהן: דוד עמר:     	אם אנחנו גובים מההורים, זאת לא תוספת לשלטון המקומי.

איציק כהן: שלומית עמיחי:     	היעד הוא אזרחי מדינת-ישראל – לא השלטון ולא אני.

איציק כהן: דוד עמר:     	שלומית, אני מסכים אבל ההגדרה היא לא נכונה.

איציק כהן: זו לא תוספת לשלטון המקומי.

איציק כהן: רון חן:     	זו לא תוספת לשלטון המקומי, זה במקום ההורים.

איציק כהן: משה שגיא:     	היתה לך גבייה מלאה מההורים?

איציק כהן: רון חן:     	אני מעדיף לגבות מההורים מהסיבה הפשוטה שתוך שלוש-ארבע שנים הדבר הזה יישחק וייבלע בשכל"מ.

איציק כהן: דוד עמר:     	בוא נסכים על דברים שהם מוסכמים.

איציק כהן: זאת לא תוספת לשלטון המקומי.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	אגב, השקף לא מדבר על תוספות.

איציק כהן: הוא הציג שקף – אני לא מגן עליו, אני רק רוצה להגיד למען האמת – הוא הציג שקף ואומר מה השינויים בתקציב לעומת שנה שעברה.

איציק כהן: בשנה שעברה לא היה רשום 70 מיליון.

איציק כהן: גבית מההורים, עכשיו אתה לא גובה מההורים, המשרד נותן לך.

איציק כהן: רון חן:     	אני אציג קיצוצים.

איציק כהן: כאשר דיברו על תוספת לפנימיות יום, יש גם חלקנו – רק חלקנו בתוספת, לא בקיים, זה עוד 20 מיליון שקל, וה- MATCHING כאן הוא לא 25%, הוא או שליש או 40%.

איציק כהן: זה על חשבוננו.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	לפי דעתי אתה טועה מפני שאם המשרד מוסיף – אם התוספת שלו היא שליש, והוא מוסיף 64 מיליון, אני מבין שגם אתה צריך להוסיף 64 מיליון.

איציק כהן: רון חן:     	לא, אני עשיתי את החשבון לפי תוספת של 19,000 תלמידים.

איציק כהן: אני עושה PER תלמיד את התוספת שתחייב אותי.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	אז תסביר לי אתה למה הוא כתב תוספת של 19,000 תלמידים – 64 מיליון.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ:     	64 מיליון זה כסף שהיה חסר בבסיס התקציב.

איציק כהן: רון חן:     	זה בבסיס.

איציק כהן: אני מדבר על התוספת של 19,000 תלמידים.

איציק כהן: הם הוסיפו לבסיס, לדעתי בשנת 2000 לא היה מלא.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:     	אתה צריך שיהיה קשר בין מה שכתוב.

איציק כהן: אני – הקורא התמים – מבין שבתש"ס היו 26,000 תלמידים, בתשס"א יש תוספת 19,000 תלמידים, ועכשיו יש תוספת תקציבית 64 מיליון.

איציק כהן: רון חן:     	אבל 64 מיליון מממן את חלק מה- 26,000 תלמידים שלגביהם כבר היה לי MATCHING.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ:     	אני אגיד מה נכון בשאלה שלו.

איציק כהן: היו שני סוגי תלמידים: תלמידים שלמדו שלושה ימים ותלמידים שלמדו ארבעה ימים.

איציק כהן: מה שקורה החל מתשס"א – כולם לומדים ארבעה ימים.

איציק כהן: דוד עמר:     	אדי, למה אתה מסבך, בשביל מה אתה נכנס לזה?

איציק כהן: בגדול, חסר לנו ארבעה מיליארד שקל.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ:

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:

איציק כהן: דוד עמר: אני מבקש מהוועדה שיקבלו את הבקשה של השלטון המקומי לגבי החסר.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: לא קיבלנו.

איציק כהן: נקבל.

איציק כהן: דוד, הוועדה לא תיתן גיבוי, תן לו להציג את הנושא מה חסר.

איציק כהן: רון חן: אני ממשיך – השאלת ספרים מספריות, שדנו בתשלומי הורים.

איציק כהן: התשלום עד היום לא נסגר, זה עולה לנו 60 מיליון שקל בשנה כי הספריות ממשיכות לפעול.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: 60 מיליון להשאלת ספרים?

איציק כהן: רון חן: תכפיל מיליון וחצי תלמידים כפול 40 שקל.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: משרד החינוך טען שזה 22 מיליון, לא 60 מיליון.

איציק כהן: רון חן: אנחנו מדברים על 10,000 שקל לספריה לבית ספר לשנה.

איציק כהן: זה הרי לא כסף גדול.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: רון, אני מייעץ לא להגזים כי הגבייה הזאת לא חלה בכל הרשויות המקומיות ולא על מיליון וחצי תלמידים, אבל תמשיך.

איציק כהן: רון חן: ב- 100% מהרשויות היא היתה חלה הגבייה הזאת.

איציק כהן: אני לא מדבר על סרבני תשלום.

איציק כהן: ריפוי שיניים שלא אושר – יש רשויות שממשיכות בטיפול שיניים.

איציק כהן: דוד עמר: דיברתי על כך.

איציק כהן: רון חן: התייעלות, מה שנקרא – הציגו כאן התייעלות של כ- 180 מיליון שקל.

איציק כהן: איפה ההתייעלות, חלק ממנה?

איציק כהן: חוייבנו לדווח על פרופיל השנה, לרבות מורים שהם אקסטרה.

איציק כהן: מה זאת אומרת?

איציק כהן: עד היום רשות מקומית דיווחה על המורים עם הפרופיל הגבוה: BA פלוס 20, BA פלוס 17 וכך הלאה.

איציק כהן: על פי תקן השעות של בית הספר, החל משנת תשס"א אנחנו מחוייבים לדווח על כלל המורים לרבות אקסטרה השעות שאנחנו משלמים מהארנונה.

איציק כהן: מה קרה?

איציק כהן: פרופיל בית הספר ירד.

איציק כהן: אנחנו מקבלים פחות 60 מיליון שקל בשנה.

איציק כהן: כשלטון מקומי, מכניסים לנו יד לכיס השנה, בשנה הבאה נסגור את ה"ריצ'-רץ'".

איציק כהן: אנחנו לא מחוייבים לדווח על האקסטרה.

איציק כהן: שום חוק לא מחייב אותנו לדווח על האקסטרה.

איציק כהן: עבדו עלינו פעם אחת, לא נדווח על האקסטרה בשנת תשס"ב.

איציק כהן: נדווח רק על התקן שאנחנו מחוייבים לדווח לגביו.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: לא הבנתי מה הקשר בין הדיווח על האקסטרה לבין זה שהורידו את ה- 60 מיליון שקל.

איציק כהן: רון חן: מה עשה בית הספר?

איציק כהן: כשדיווח על שעות התקן, דיווח על המורים בעלי הפרופיל הגבוה, ואת המורים בעלי הפרופיל הנמוך – נניח BA פלוס חמש שנים, הצעירים, שם אותם בצד כי לא היה מחוייב לדווח עליהם.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: ברגע שמשרד החינוך קיבל הכל, הוא אמר: אני ...

איציק כהן: רון חן: נכון, הפרופיל ירד, הממוצע ירד.

איציק כהן: 60 מיליון שקל בשנה על סטטיסטיקה של 195 רשויות מקומיות מקומיות שזה קרה בהן.

איציק כהן: בשנה הבאה לא נדווח על המורים האלה, אף אחד לא מחייב אותנו לדווח על שעות האקסטרה.

איציק כהן: מה יקרה?

איציק כהן: למשרד החינוך יהיה חוב של 60 מיליון שקל בשכל"מ, כי זה יצטרך לחזור.

איציק כהן: דבר שני – אנחנו יכולים לפטר מורים ב-60 מיליון שקל, רק תגידו.

איציק כהן: רן ארז: אתה רוצה להגיד שדיווחת על כל המורים שאתה מממן בעצמך.

איציק כהן: רון חן: זאת היתה גישת המשרד.

איציק כהן: רן ארז: אני רוצה לומר לך שעל פי הודעות של משרד החינוך, חסרים היום במחשבי משרד החינוך 7,000 מורים שעובדים, נושמים, קיימים, והם לא רשומים אצלם.

איציק כהן: רון חן: אז מהשנה רובם כבר רשומים.

איציק כהן: רן ארז: לא, הם לא רשומים עד לרגע זה.

איציק כהן: רון חן: יש לך עוד 7,000.

איציק כהן: רן ארז: זאת אומרת, חישבו לך אותם אבל לא רשמו אותם.

איציק כהן: רון חן: נושא נוסף הוא רמת שירות.

איציק כהן: מה שקרה בשנתיים האחרונות פחות או יותר, נקבעת רמת שירות לבית ספר – אני אקרא לה כרגע 100% - מעט מאד בתי ספר מקבלים את מלוא רמת השירות, מסיבות שונות ומשונות.

איציק כהן: זה מקבל 93% מרמת השירות שנקבעה לו ו- 96% מרמת השירות.

איציק כהן: משה שגיא: הממוצע הוא 98% רמת שירות, אז איך זה ייתכן?

איציק כהן: רון חן: אמרתי שיש כאלה שמקבלים פחות.

איציק כהן: משה שגיא: אם הממוצע הוא 98%, הרוב מקבל מאה אחוז ויותר.

איציק כהן: רון חן: אם הרוב מקבל מאה ויותר אז הממוצע צריך להיות מעל 100.

איציק כהן: גם ממוצע 98% זה עדיין לא 100%.

איציק כהן: איפה 2% הנותרים?

איציק כהן: זה הרבה.

איציק כהן: אני מסתכל על החינוך העל-יסודי בניתוח קר, ואני מוצא בחינוך על-יסודי תוספת בעין של 1.17%.

איציק כהן: לכאורה יפה, אבל רק הגידול הטבעי – וזה כולל כבר את הגידול הטבעי שהוא רק גידול טבעי – הוא קרוב לשניים וחצי אחוז, כלומר יש קיצוץ ריאלי בחינוך העל-יסודי של קרוב לאחוז וחצי.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: נכון.

איציק כהן: הוא אמר: הפחיתו בחינוך העל-יסודי 115 מיליון, והוא מנה את הפריטים – 1 שעה לפיצול לחינוך גופני, גמול הכנה לבגרות, ותק ממוצע, הבראה ונופש, מילוי מקום, חינוך התיישבותי, טכנולוגית.

איציק כהן: הוא מנה, הוא אמר ביושר.

איציק כהן: רון חן: שאלה שהייתי רוצה לשאול – אולי זה יעניין גם את המגזר הערבי.

איציק כהן: יש סעיף שנקרא שירותי חינוך ורווחה.

איציק כהן: הסעיף הזה קוצץ ב- 34% ואני לא מדבר על גידול טבעי.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: לא קוצץ שום דבר.

איציק כהן: רון חן: אני מדבר ריאלית במחירי 2001.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: רון, סליחה שאני קוטע אותך.

איציק כהן: אנחנו ביקשנו מהמשרד להציג לפנינו על שקפים – שגם ייכנסו לפרוטוקול – מה השינויים בתקציב המשרד: באיזה סעיפים היה קיצוץ פנימי, באיזה סעיפים הוגדל.

איציק כהן: הוצג בפנינו מסמך, אנחנו לא ראינו שיש קיצוץ באגף שחר.

איציק כהן: אם יתברר לנו שיש קיצוץ באגף שחר, אנחנו נבוא בטענה צודקת למשרד, כפי שבאנו בטענה צודקת לגבי הסמינרים עם ה- 3%.

איציק כהן: רון חן: החוברת נמצאת מולכם.

איציק כהן: אני לא אסתמך על מה שהוצאתי מן המחשב שלי, אני אקרא מהחוברת.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: אתה יכול לשאול שאלה: מה פשר?

איציק כהן: רון חן: אני שואל שאלה.

איציק כהן: שירותי חינוך ורווחה – בתקציב 2000 היו 111 וחצי מיליון, מקודם למחירי 2001 זה 114 מיליון, ואני קורא: "התקציב לשנת 2001 - 76 מיליון".

איציק כהן: משה שגיא: על איזה סעיף אתה מסתכל?

איציק כהן: רון חן: 202602 – כתוב, שירותי חינוך ורווחה.

איציק כהן: אני לא טועה, צר לי.

איציק כהן: זה קיצוץ של 34% ריאלית.

איציק כהן: שלומית עמיחי: תקבל תשובה.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: תודה רבה לך.

איציק כהן: רון, מהדברים שאתה אומר, ההקדמה שלך היתה מאד מבהילה שיש קיצוצים.

איציק כהן: משה שגיא: אני אתן לך את התשובה – המפעל להכשרת ילדי ישראל עבר לחינוך התיישבותי .

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: המפעל לחינוך התיישבותי – בעבר תקציבו היה באגף שחר, ועכשיו הוא מתוקצב באגף לחינוך התיישבותי .

איציק כהן: ארז פרנקל: ארז פרנקל – יושב-ראש ועדת הכספים של ארגון ההורים הארצי, באתי במקום אברהם סנפירי, הוא התנצל שלא יכול להגיע.

איציק כהן: המון תלונות מגיעות אלינו – ואני מרכז את זה בארגון ההורים – של תקציבים.

איציק כהן: מהצגת התקציב, לא תמיד זה גם מגיע לתלמידים.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: אבל לא זה הדיון.

איציק כהן: ארז פרנקל: כרגע אנחנו נחשפים גם לוויכוחים בין מרכז השלטון המקומי לבין משרד החינוך, כאשר בעצם אנחנו צרכני השירות.

איציק כהן: ראשית אני שואל: איזו עזרה תהיה לנו בשנת 2001 ליישם ולהבטיח להורים שהתקציבים שמגיעים מכל הרשויות – ממשרד החינוך, ממרכז השלטון המקומי – אכן מגיעים לבתי הספר?

איציק כהן: נמצא כאן נציג השלטון המקומי, דווקא אני יכול להגיד לשבחו שבעירייה שלו אנחנו מקבלים דברים.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: ברשותך, אני אפטור את הרשויות כרגע מלהשיב.

איציק כהן: זה לא הדיון.

איציק כהן: ארז פרנקל: לא שאלתי רק על הרשויות.

איציק כהן: שאלתי איזה כלים יהיו לארגון ההורים הארצי לקבל את כל התקציבים לטובת התלמידים.

איציק כהן: יש לנו בעיה עם זה.

איציק כהן: חני לוי: שמי חני לוי, אני מפורום הורים לילדים עם נכויות רב-תחומיות, זה מולטי-בעייתיים ואני מייצגת את החינוך המיוחד.

איציק כהן: יש לי שתי ילדות מאד מאד בעייתיות.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: שאלתך, גברתי.

איציק כהן: חני לוי: אני רואה את תקציב החינוך המיוחד ואני רואה תוספת של 6,000 שעות – נתנו 5,000 פלוס-מינוס או את הרוב לחינוך הערבי, וזה בצדק כי המצב שם גרוע מאד, אבל גם המצב בחינוך המיוחד הוא גרוע, על אחת כמה וכמה בבתי הספר או לגבי ילדים שהם רב-בעייתיים.

איציק כהן: רק לשם הדוגמה, אני רוצה להציג את הקצבת השעות הטיפוליות.

איציק כהן: יש לי ילדות שסובלות מפיגור, הן לא הולכות, הן לא מדברות, בעיות שמיעה, הן לא רואות, מאד רב-בעייתיות.

איציק כהן: לשם ההשוואה, כיתה של ילדים לא שומעים זה פלוס-מינוס שלושה וחצי טיפולים בשבוע.

איציק כהן: הכיתה של הבת שלי גם כן מתוקצבת בשלושה וחצי טיפולים בשבוע – והיא גם לקויית שמיעה, גם עם בעיות ראייה, גם פיגור שכלי וגם לא הולכת.

איציק כהן: ועדת מרגלית ישבה והתכנסה ויש עכשיו תת-ועדות או תכנית לבדוק יישום ההמלצות.

איציק כהן: איך זה מסתדר עם התקציב החדש המאד זעום?

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: אני חושב שאנחנו נעשה עוול גדול לחינוך המיוחד אם במתכונת המצומצמת כרגע נדון בכל בעיותיו.

איציק כהן: אנחנו קבענו מועד לדיון בוועדת מרגלית – 3 בינואר, עם המשרד, ובמסגרתו נקדיש שעתיים שלמות וניתן את כל תשומת הלב לבעיות הכואבות של החינוך המיוחד, גם לנושא התקציב.

איציק כהן: חני לוי: השאלה איך זה מסתדר עם התקציב החדש.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: על פי המסורת הטובה של ועדת החינוך – אני לא יודע איך היה בקדנציה קודמת – בקדנציה הזאת, יש עוד מגזרים שאנחנו נותנים להם דיונים נפרדים.

איציק כהן: יהיה דיון נפרד לגבי החינוך הערבי, ואם יהיה צורך לגבי החינוך הבדואי.

איציק כהן: כל מגזר שאנחנו נרגיש שהוא צריך כרגע את ההעדפה המתקנת, תשומת הלב המיוחדת, יחד עם חברינו במשרד החינוך נקיים דיונים ענייניים, כמו שאמרתי גם דיון בנושא הפיתוח שהוא גם כן דיון לגמרי נפרד.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: המנכ"לית שלומית עמיחי, בבקשה.

איציק כהן: שלומית עמיחי:

איציק כהן: קודם כל אני רוצה לומר מילה אחת על כל מה שקוראים ההתייעלות או הקיצוץ הפנימי שנעשה בתוך המשרד, או השינויים הפנימיים שנעשו.

איציק כהן: היה לי פעם מנכ"ל – זה לא זה היושב לימיני, זה מנכ"ל אחר – שאמר: חברים, בסדר, ממה כן?

איציק כהן: מה לא אנחנו כולנו יודעים, מה כן זאת הבעיה, אז אני אומרת לכם: אין לי ויכוח.

איציק כהן: שום דבר לא עשינו בחדווה.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: ועדת החינוך יכולה להגיד לך.

איציק כהן: שלומית עמיחי: ועדת החינוך ודאי יכולה להמליץ.

איציק כהן: שום דבר לא עשינו בחדווה, אבל דברים צריכים להיעשות.

איציק כהן: במשך שנים – וראיתם את זה בגרף – קוצץ החינוך היסודי במדינת-ישראל, ועבר – גם בוועדות חינוך לדורותיהן, עבר הקיצוץ הזה.

איציק כהן: אנחנו, בהחלט בעבודה אני חושבת מאד מקצועית, אמרנו: לא רק החינוך היסודי, גם בחינוך העל-יסודי וגם במכללות – אין ברירה, לא ברצון, אבל אין ברירה – נצטרך גם שם ואפשר גם שם להתייעל לא בצורה FLAT ובולדוזר שעובר אלא בנושאים שאנחנו יכולים להצביע עליהם.

איציק כהן: אדוני היוש-ראש, אני שמעתי את בקשתך ואתה יודע שאני מתייחסת לבקשותיך במלוא הרצינות.

איציק כהן: אנחנו לקחנו על עצמנו לבדוק וסיכמנו עם האוצר שאנחנו נבדוק את המשמעות של הקיצוץ במכללות, מה המשמעות הלכה למעשה.

איציק כהן: והיה אם יסתבר שבקיצוץ הזה יש פגיעה בנשמת הבשר החי של המכללות, אנחנו נטכס בינינו עצה מה לעשות.

איציק כהן: סיכמנו על כך גם עם האוצר ונעשה את זה עם בדיקת חשבונות.

איציק כהן: נראה הלכה למעשה מה המשמעות.

איציק כהן: לנו נדמה שזה אפשרי – לא קל, אבל אפשרי – אבל אני לקחתי את בקשתך ונעשה את הבדיקה הזאת.

איציק כהן: אני רוצה לענות על השאלות אחת לאחת.

איציק כהן: נושא הפנימיות – האמת היא שאנחנו, כבר מיוזמתנו, פנינו וביקשנו לשחרר אותנו מהמגבלה של שיא הילדים, ואז אנחנו נראה על פי הצורך אולי להגדיל או לחרוג מהשיא במסגרת היכולת התקציבית שלנו.

איציק כהן: כך הוספנו את 100 ילדי הפלאשמורה.

איציק כהן: דוד עמר: יש גם בעיה של היכולת התקציבית של השלטון המקומי.

איציק כהן: שלומית עמיחי: דוד, אני לא מדברת על פנימיות יום, אני מדברת על כפרי הנוער.

איציק כהן: אני יודעת למה אתה מתכוון.

איציק כהן: בכל זאת צריך לשנות לנו את התקן, אבל גם אנחנו מרגישים אי נוחות רבה בעניין הזה משום שניתן אולי בכל זאת להסיר את המגבלה.

איציק כהן: רפורמה בבחינות הבגרות – אנחנו עובדים, ממשיכים להכין.

איציק כהן: אני ביקשתי מממלא מקום שר החינוך לקיים דיון עמו בנושא, ואז על פי החלטתו והמלצתו נראה אם, מתי ולאן הולכים.

איציק כהן: זה לא נושא שלעניות דעתי מנכ"ל יכול להוביל לבד, ולכן אמור להתקיים דיון עם ראש הממשלה בעניין ושם יוצגו לו כל המשמעויות ותהיה החלטה: האם להקפיא את זה, לא להקפיא, מה המשמעות לא להקפיא וכו'.

איציק כהן: יום חינוך ארוך – אין לי מה לומר, אלא שהאוצר עד היום לא מגדיל את תקצוב יום חינוך ארוך.

איציק כהן: עומדת היום או מתישהו להידון הצעת חוק לגיוס סטודנטים.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: זה לא במקום.

איציק כהן: שלומית עמיחי: מה שכתוב שם שזה מתוך תקציב יום חינוך ארוך, וזה הפלא מדוע האוצר הסכים להצעה הזאת.

איציק כהן: אל"ף, לך היושב-ראש אני כבר אומרת – ההצעה הזאת פרובלמטית כי אם לא מחילים את יום חינוך ארוך ולא מרחיבים, אז מאיזה תקציב יקחו סטודנטים?

איציק כהן: זה דבר אחד.

איציק כהן: דבר שני – זה מראה על מגמת האוצר בנושא יום חינוך ארוך, שסטודנטים מבחינתו טוב שיחליפו גם את מה שיש.

איציק כהן: אז אני כאן תופסת טרמפ גם להזהיר לגבי הצעת החוק הזאת אבל גם להגיד מה הכיוונים ביום חינוך ארוך.

איציק כהן: גילאי 3-4 – אני מציעה שנעשה התייעצות.

איציק כהן: אני אקשיב.

איציק כהן: כלומר אם אתה חושב ומציע שנבוא ונציע הרחבה ליישום החוק, להרחבתו, אני חושבת שעכשיו השעה כבר בשלה.

איציק כהן: דוד עמר: אחרת אף פעם לא נגיע.

איציק כהן: אלה שנמצאים באשכול 6-7, בחיים שלהם לא יגיעו.

איציק כהן: יעל פרבר: תתחיל בשלוש.

איציק כהן: למה 6-7?

איציק כהן: שלומית עמיחי: אני רוצה לומר משהו על מניעת אלימות.

איציק כהן: אנחנו הוספנו תקציבים למניעת אלימות הלכה למעשה, אלא שזה לא מופיע בתקנה שקוראים לה מניעת אלימות.

איציק כהן: זה מופיע בתקנה של השתלמויות מורים כי אנחנו עובדים עם המורים על נושא מניעת אלימות, זה מופיע בתקנות של פעילות בית ספרית שבה אנחנו מקציבים הקצבה בית ספרית לצורך פעילות בבית ספר במניעת אלימות, ועוד פעולות אחרות – בפעולות שפ"י – זה לא מופיע בתקנה בפני עצמה.

איציק כהן: דוד עמר: בתי ספר קהילתיים.

איציק כהן: שלומית עמיחי:

איציק כהן: בנושא התמיכות אדי ישיב, בנושא מצבת השעות אדי ישיב.

איציק כהן: נשאלתי לגבי תכנית העולים יוצאי אתיופיה.

איציק כהן: אני תמהה קצת על מה שאתה אומר.

איציק כהן: בוצע בצורה מורחבת מאד ויש הישגים מרשימים מאד – יש לנו פריסה של כל מה שנעשה, אני פשוט לא הכנתי תשובה לעניין הזה, אפשר יהיה לתת את זה.

איציק כהן: להערכתי, רוב המלצות ועדת גד בוצעו ובכל מקרה יש השקעה מאד מייחדת לנושא יהדות אתיופיה, מתוך כוונה אמיתית שנגשר, וגם ה- 28% שאתה מצביע עליהם הם מעט אבל הם פי שניים ויותר ממה שהיה לפני שנתיים, כלומר יש התקדמות ואנחנו מקדמים אותה הלאה.

איציק כהן: שוב, אני יכולה לתת את הדברים, לא על הכל הבאנו חומר.

איציק כהן: אני רוצה לומר משהו על קיצוץ בשכר הלימוד העל-יסודי.

איציק כהן: שכר לימוד על-יסודי הוא ארבעה מיליארד שקל.

איציק כהן: מי שאומר לנו שבארבעה מיליארד שקל אין אפשרות להתייעל – ולו בסכום של 100 מיליון שקל, כשאנחנו מצביעים ואנחנו לא אומרים סתם אלא אנחנו גם אומרים איפה - מי שאומר שבארבעה מיליארד שקל אי אפשר ב-100 מיליון שקל, אני לוקחת אותו כסנגור שלי כנגד כל אלה - פרופסורים, בן-שחר ואחרים – שאומרים לי כמה אפשר לייעל וצריך להתייעל בתקציב החינוך.

איציק כהן: רבותי, באמת – אני מבינה את כל הצרכים, אבל אני מבקשת מאד מהוועדה גם גיבוי לכך שאנחנו בכל זאת באיזשהו מקום רוצים לשים יותר כסף לצמצום פערים, רוצים לשים יותר כסף לקידום ילדים לבגרות, למניעת נשירה.

איציק כהן: אנחנו צריכים מאיפשהו את התקציב הזה, אנחנו לא מקבלים אותו מן השמיים.

איציק כהן: ועדת מרגלית – אמר היושב-ראש שיהיה דיון, כך שאולי שם נדבר על כך כי יש הרבה מה לומר.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: תודה.

איציק כהן: אדי, לגבי השעות.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: נושא מצבת השעות הוא נושא מאד מאד פרובלמטי, אני אנסה להתמודד אתו ואני אומר את הדברים הבאים: הנחת העבודה של תקציב 2000, או יותר נכון של פתיחת שנת הלימודים התשס"א, שנגזרת מחוק התקציב, קובעת שיש פחות 40,000 שעות הוראה במערכת החינוך לעומת שנה קודמת.

איציק כהן: המשרד לקח על עצמו לקצץ 20,000 שעות בפועל, קרי הקצינו פחות 20,000 שעות ב-1 בסמפטמבר 2000 ו- 20,000 שעות לקחנו על עצמנו להתייעל במסגרת מילוי המקום.

איציק כהן: גם אותן 20,000 שעות שלקחנו על עצמנו להתייעל בנושא מילוי המקום, פחות או יותר שר החינוך לשעבר סיכם עם הסתדרות המורים.

איציק כהן: דוד עמר: מה זה להתייעל?

איציק כהן: תגיד: ביטלנו את התשלום בפועל.

איציק כהן: זה לא להתייעל.

איציק כהן: רון ארז: הוא בינתיים מדבר על עובדי המדינה.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: הוא כרגע לא מדבר על על-יסודי.

איציק כהן: רן ארז: הוא כרגע מדבר על היסודי.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: הוא מדבר כרגע על חינוך יסודי וחטיבות הביניים, על עובדי המדינה.

איציק כהן: אז לגבי השעות שקיבלתם על עצמכם, התייעלתם?

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: 20,000 שעות של קיצוץ – קיצצנו אותן.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: בפועל, מ- 1 בספטמבר.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: כן.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: שזה 5,000 שעות הדרכה ודברים מהסוג הזה.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: נכון.

איציק כהן: מעבר לכך יש עוד 20,000 שעות שלקחנו על עצמנו להתייעל בנושא מילוי המקום.

איציק כהן: לזה יצא חוזר לפי מיטב הבנתי.

איציק כהן: היה צריך להתחיל לפעול על פי החוזר הזה ב-1 בספטמבר, זה לא מבוצע בשורה התחתונה.

איציק כהן: המסקנה או המשמעות שזה לא מבוצע – אני חייב לומר אותה – זה שקודם כל ב-1 בינואר, כשיתחיל תקציב 2001, ההנחייה שאנחנו צריכים לתת למי שממונה על השעות, הסמנכ"ל איציק כהן שנמצא איתנו, זה שיש לו פחות 20,000 שעות להקצות בתשס"ב, כי את זה אומר חוק התקציב, אנחנו לא מעל החוק.

איציק כהן: אם זה לא מבוצע השנה, הרי אף אחד לא יוותר לנו על ה- 20,000 שעות החד-פעמיות האלה, זאת אומרת שמ-1 בספטמבר 2001 נצטרך לקצץ 40,000 שעות.

איציק כהן: זאת המשמעות אם זה לא יבוצע.

איציק כהן: בנושא התמיכות.

איציק כהן: ..

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: תיכף, אני רוצה לחזור לשעות.

איציק כהן: נדלקה כאן נורה אדומה בסוף הדיון.

איציק כהן: עזוב לרגע את התמיכות.

איציק כהן: נדמה לי שאפילו זה כתוב בפרוטוקול, שאני חלקתי על הגישה העקרונית שהמשרד אז "התנדב" – המילה התנדב היא לא המילה המוצלחת אבל היא מילה נוחה להשתמש – לקצץ את ה- 40,000 שעות, כשפירטתם לגבי ה- 20,000 שעות את ההדרכה וכו', ו- 20,000 שעות מילוי מקום, ואמרנו לדעתי כבר אז בוועדה שזה קיצוץ וירטואלי שהוא לא יילך.

איציק כהן: למה?

איציק כהן: כי יש מציאות.

איציק כהן: איך במציאות אפשר לבטל, כמו שאי אפשר בעל-יסודי לבטל את הרבע שעה.

איציק כהן: הרי צריך מילוי מקום, זה חלק מהוויית בית הספר.

איציק כהן: עכשיו אתם עומדים בפני מצב שמעבר לכל מה שדיברנו כאן, בעצם יש כרגע איזשהו איום מרחף, על בעיה של 20,000 שעות קיצוץ מתמשך, כלומר 20,000 שעות בבסיס ועוד איזשהו חוב.

איציק כהן: אדי הרשקוביץ: 80 מיליון שקל.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: 80 מיליון שקל קבוע ועוד 80 מיליון חד-פעמי.

איציק כהן: זה דבר לא פשוט.

איציק כהן: הדבר הזה היה די כתוב על הקיר.

איציק כהן: השאלה מה אתם עומדים לעשות.

איציק כהן: אני מקווה שזה ברור שזה בעצם מאפיל קצת על העניין הזה שפתאום יש איזשהו קיצוץ שהוא מאד מאד בעייתי והשאלה מה עושים אתו.

איציק כהן: לדעתי, גם אם תשכנעו את הסתדרות המורים, אני לא חושב שזה יעבוד בפועל, כלומר אתם תחתמו עם הסתדרות המורים – מותר לי לומר את השקפתי – זה לא יעבוד בחיים, כי תחשבי רגע על רמת בית הספר.

איציק כהן: המנהל צריך לתת פתרונות לילדים, מה הוא יגיד להם?

איציק כהן: שאין מילוי מקום?

איציק כהן: מה יעשו עם הילדים?

איציק כהן: אז כאן יש לכם מטריה של שלטון מקומי שבמקום גירעון מצטבר של שישה מיליארד, יהיה גירעון שבעה מיליארד.

איציק כהן: תבדקי עכשיו בעלויות, אני מבטיח לך שהם לא שינו את דפוסי הפעילות בנושא מילוי מקום.

איציק כהן: דוד עמר: אי אפשר.

איציק כהן: שלומית עמיחי: הם לא היו צריכים לשנות.

איציק כהן: ברשותך.

איציק כהן: הקיצוץ של 3% או פחות – איני זוכרת – לגבי מילוי מקום שהיה בשנה שעברה.

איציק כהן: ..

איציק כהן: משה שגיא: רבע שעה.

איציק כהן: שלומית עמיחי: היה קיצוץ רבע שעה שאני הוצאתי אחר כך חוזר, אמרתי: מבחינתי הוא לא קיצוץ של מילוי מקום, הוא קיצוץ בכסף.

איציק כהן: כל בעלות תחליט איך היא מנצלת אותו.

איציק כהן: עכשיו צריך לראות.

איציק כהן: דוד עמר: שלומית, רק הערה.

איציק כהן: הרי באה המנכ"לית ואומרת: קיצוץ.

איציק כהן: ממה הקיצוץ?

איציק כהן: שלומית עמיחי: אני לא יודעת, מארבעה מיליארד אי אפשר לקצץ 100 מיליון, דוד?

איציק כהן: דוד עמר: אי אפשר.

איציק כהן: כששר האוצר לפני שנה החליט על קיצוץ של 2%, אז הוא החליט על קיצוץ 2% מכל היקף נפח הכסף של הפעילות של השלטון המקומי, שזה 20 מיליארד שקל.

איציק כהן: שלומית עמיחי: לא משכר לימוד.

איציק כהן: דוד עמר: אני שואל אותו: למה אתה מקצץ מכל הנפח?

איציק כהן: אני מבין שאתה מקצץ 2% ממענק האיזון שאתה מעביר לשלטון המקומי.

איציק כהן: 2% משלושה מיליארד שקל – מקובל עלינו, אבל 2% מ- 20 מיליארד שקל, ממה?

איציק כהן: זה לא כסף שלך.

איציק כהן: זבולון, תראה איזו שרשרת.

איציק כהן: אחר כך אתה בא למשרד החינוך, הוא אומר: קיצצו לי, גם אני רוצה שתקצצו 3%.

איציק כהן: אחר כך בא משרד העבודה והרווחה.

איציק כהן: הרי היה קיצוץ בכל משרדי הממשלה.

איציק כהן: לו היה בא ראש הממשלה ואומר: אנחנו לוקחים 2% מהשלטון המקומי ובזה מבטלים את הקיצוצים של כל המשרדים האחרים כלפי השלטון המקומי – זה עוד היה מובן איכשהו.

איציק כהן: אצלנו כל משרד בא ועשה "ברית מילה".

איציק כהן: רון חן: הרי כבר לקחו לנו 450 מיליון, כולל על העברות של משרד החינוך לשלטון המקומי, ואז גם משרד החינוך מקצץ שוב, כך שזה קיצוץ על קיצוץ.

איציק כהן: זו לא התייעלות, זה קיצוץ על קיצוץ.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב:

איציק כהן: אנחנו נמצאים היום בתחילת דצמבר, וכאן מדובר בקיצוץ שאם לא מוצאים לו פתרון והוא צריך להיות ב-1 בספטמבר, אני חושב שזו תהיה דרישה לגיטימית שלנו למשרד קודם כל לומר שיש כאן באמת רמזור אדום מאד שהוא מאפיל כאן על כל יתר הדברים.

איציק כהן: צריך להבין שקיצוץ של 40,000 שעות – ציורית אני תמיד אוהב לעשות זאת – זה קיצוץ של שעה בכל כיתה.

איציק כהן: יש כ- 40,000 כיתות פלוס-מינוס.

איציק כהן: דובר: 44,000.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: באופן ציורי.

איציק כהן: אתם יודעים למה תמיד אמרתי שתקציב הסמים גדל?

איציק כהן: היה לוגו טוב שתקציב הפעולות לסמים היה מיליון וחצי, אז אמרתי שיש שקל לתלמיד לשנה.

איציק כהן: הנה, גדל לשלושה מיליון ואני משבח את המשרד.

איציק כהן: המשרד החליט על הגידול, לא אני.

איציק כהן: לא אמרתי זאת בפעם הקודמת, כשהמנכ"לית דיווחה.

איציק כהן: היום אני אומר כי אני מרגיש שזה הופך לאיום רציני כי לדעתי המשרד כאן נקלע לכמעט סמטה ללא מוצא, כלומר אני לא רואה איך המורים יבצעו או יסכימו לכך.

איציק כהן: גם אם יסכימו, אני לא רואה איך זה מבוצע, והרי ניסן רז בודק בסופו של דבר בביצוע, יראה שזה לא מבוצע.

איציק כהן: אי אפשר לבצע את הדבר הזה.

איציק כהן: שלומית עמיחי: זבולון, בכל זאת המילה אי אפשר - כל המחקרים מראים שמדינת ישראל, יש לה שיא בניצול מילוי מקום של מורים.

איציק כהן: אין דבר כזה בעולם.

איציק כהן: דוד עמר: אין דבר כזה בעולם שהולכים ל- 30 יום מילואים בשנה.

איציק כהן: משה שגיא: זה לא כולל מילואים.

איציק כהן: שלומית עמיחי: סליחה, לא כולל מילואים ולא כולל מחלות ארוכות – לא עלינו.

איציק כהן: כולל היעדרות של יומיים ועוד יומיים ועוד יום ועוד ועוד.

איציק כהן: שנית, הסתבר שבבתי ספר שבהם נעשתה פעילות פדגוגית, למשל כמו ניהול עצמי, פחת הנושא של היעדרות של מורים באופן דרמטי.

איציק כהן: כלומר שההיעדרות הזאת היא לא רק עניין של חלילה מחלה – ויש דברים כאלה כמובן, כולנו בני אדם.

איציק כהן: הניצול שלהם היה מעל ומעבר.

איציק כהן: מעבר לזה אנחנו גם יודעים על ניצול של מילוי מקום של שעות בכל מיני קומבינות בית- ספריות שהן לא בדיוק היעדרות של מורים.

איציק כהן: לכן, אני מבקשת שלא ייאמר: זה בלתי אפשרי.

איציק כהן: זה אפשרי, אולי לא במלואו, אבל להגיד שזה בלתי אפשרי – הייתי מבקשת את עזרת הוועדה לסייע באפשרי שבתוך העניין כדי שיבוצע, והיבוצע הזה יחסוך קיצוץ דרמטי אחר.

איציק כהן: לנו נדמה שזה לקצץ במשהו שהוא באמת התייעלות ויותר אכפתיות ויותר דבקות ולא בנושאים אחרים שהם בנפשנו.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: קודם כל אנחנו תמיד רוצים לעזור לחינוך.

איציק כהן: כשאתם הצגתם שגיליתם שנותנים שעה לפיצול לחינוך גופני – ויש בתי ספר חד-מיניים ואין צורך לתת שעה לפיצול, אני מסיר את הכובע, אני חושב שזה קיצוץ נכון ולא יכולה להיות למישהו טענה כלפי כזה דבר, או שאתם אומרים ששולם גמול הכנה לבגרות למי שלא הכין לבגרות – אני חושב שזה קיצוץ שוועדת החינוך והתרבות צריכה לברך לגביו את משרד החינוך על כך שזה בדיוק נקרא התייעלות.

איציק כהן: התייעלות פירושו של דבר שהתברר שמשלמים כסף, כשהכסף הזה לא מיועד לשימוש למטרתו, וזה בסדר גמור.

איציק כהן: אם כוונת

איציק כהן: כם שאנחנו נבוא ונאתר ונסייע לתת גיבוי לדברים שבהם יש בזבוזים – בהחלט תביאו בפנינו.

איציק כהן: אני רק אומר שאמרנו מלכתחילה: עניין של מילוי מקום, אחרי הקיצוצים של מילוי מקום בראשית שנות ה-90, לדעתי – אני מסופק, אני מוכן לשבת יותר.

איציק כהן: רן ארז: אני רוצה לומר שני דברים.

איציק כהן: שינוי התקצוב של כיתות ט' בבתי ספר תיכוניים שהם לא חטיבת ביניים – מה שעובר דרך השלטון המקומי – והרשתות השונות כמו עמל, אורט וכדומה, גרם לכך שהשנה פוטרו כ-80 מורים מעבודתם, מורים טכנולוגיים.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: מורים קבועים?

איציק כהן: רן ארז: מורים קבועים.

איציק כהן: לכן גם נאבקנו להגדיל את מכסות הפורשים וכדומה, זאת אומרת הדבר הזה הוא ממש לפגוע בבשר החי וזה יימשך.

איציק כהן: שנית, הנושא של מילוי מקום.

איציק כהן: בחינוך העל-יסודי, בחטיבות העליונות שהן במימון הבעלויות, מילוי המקום לא מתבצע כי מרכז השלטון המקומי לא קיבל את הכסף לכך – ואני מכיר לא מעט בתי ספר ויישובים ששם לא מכניסים מילוי מקום והתלמידים מסתובבים.

איציק כהן: אמנם זה לא כיתה ד' וכיתה ו', אבל התלמידים בכיתה י' או בכיתה ט' או בכיתה י"א שמסתובבים, עלולים להסתכן לא פחות.

איציק כהן: אני לא מדבר על הסכנה.

איציק כהן: מספיק שכיתה אחת בלי מורה והם מסתובבים בבית הספר ורק פותחים דלתות לראות אם החברים האחרים מהכיתות האחרות הגיעו, זה כבר הופך את בית הספר לגיהנום.

איציק כהן: ואין לכך כיסוי היום כי שום עירייה לא רוצה להיכנס לגירעון יותר גדול.

איציק כהן: אלה ממש דברים שנוגעים לתפקוד בית הספר.

איציק כהן: היו"ר זבולון אורלב: אני חושב שלגבי מילוי המקום אמרתי דברים ברורים, מול דברים ברורים אחרים שבהחלט אמרתי: היכן שהמשרד מגלה ששולם כסף ולא קורה.

איציק כהן: אני חושב שבעניין של מילוי מקום– המנכ"לית היתה ישרה ואני מברך אותה.

איציק כהן: היא לא אמרה שהיא מקצצת במילוי מקום, היא מקצצת כסף.

איציק כהן: היא בעצם אמרה לשלטון המקומי: יש לכם פחות רבע שעה, עכשיו תחליטו על סדרי עדיפויות.

איציק כהן: אתם רוצים מילוי מקום – תעשו מילוי מקום, אבל אז תעשו במשהו אחר פחות.

איציק כהן: יש לכם פחות כסף, אולי תגדילו את הגירעון וכדומה.

איציק כהן: זה חלק מהבעיות של ייעוד התקציב.

איציק כהן: חברים, אנחנו רוצים לסכם, ואני אומר שאני פתוח כאן לשינויים.

איציק כהן: 1.

איציק כהן: הוועדה רשמה לפניה את דיווח המשרד על השינויים התקציביים לשנת 2001, הפירוט מצ"ב.

איציק כהן: 2.

איציק כהן: הוועדה רשמה לפניה שהמשרד בודק מחדש את הפחתת התקציב בשיעור 3% במכללות להכשרת מורים, ואת הקיצוץ של 750 תלמידים בפנימיות.

איציק כהן: 3.

איציק כהן: הוועדה קובעת כי בתקציב אין עדיין מענה הולם ליישום הדרגתי של החוקים בתשס"א ביום חינוך ארוך והחינוך המיוחד, ופונה לממשלה להקצות לכך את התקציב הראוי.

איציק כהן: 4.

איציק כהן: הוועדה ממליצה שהמשרד יגיש לה בקשה לאישור יישום הדרגתי בתשס"א של חוק חינוך חובה חינם לגילאי 3-4 באשכול ישובים 1 ו-2 בהם מופעלת התכנית למעשה.

איציק כהן: לתשס"ב אין הגדלה, אנחנו כאן נוסיף עוד פסקה גם לגבי היישום – וחוק חינוך חובה חינם לגילאי 3-4 תשס"ב.

איציק כהן: 5.

איציק כהן: הוועדה פונה למשרד להשלים את הדיונים עם השלטון המקומי באשר לשינויים בתקציב הקשורים בשלטון המקומי כדי להגיע להבנה והסכמה.

איציק כהן: 6.

איציק כהן: לגבי השעות, הוועדה קובעת כי קיימת עדיין בעיה של קיצוץ 20,000 שעות בבסיס התקציב שהיו אמורים לקצץ החל מ-1 בספטמבר 2000, ושלא קוצצו, ובאי קיצוץ שלא בוצע במילוי מקום.

איציק כהן: לפיכך, ב-1 בספטמבר 2001 יצטרכו לקצץ 20,000 שעות עבור תשס"א ו-20,000 שעות עבור תשס"ב.

איציק כהן: הוועדה פונה למשרד בבקשה לגבש פתרון הולם באופן שלא יקוצצו שעות הוראה לתלמידים.

איציק כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.