ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 203, 2000-11-29 09:15

זבולון אורלב: בעניין תפקוד מערכת החינוך ביש"ע – יהודה, שומרון וחבל עזה - לאור המצב הביטחוני.

זבולון אורלב: זאת גם ישיבת מעקב והמשך לישיבה שקיימנו בנושא זה ב30/10-, וגם יהיה טיפול בנושאים נוספים.

זבולון אורלב: אני מקדם את פניכם בברכה.

זבולון אורלב: אנחנו גם הזמנו נציג ממשרד ראש הממשלה, אבל אינני רואה שהודיעו לנו שבאים - אולי במשרד ראש הממשלה עסוקים בדברים אחרים.

זבולון אורלב: ביקשנו מעוזר המחקר, מר גיא בר-נס שיושב כאן, שיעשה על עמוד או שניים תפריט של הבעיות שלהן אנחנו צריכים להתייחס.

זבולון אורלב: אני רוצה גם להתייחס למכתב שפנתה בו המנכ"לית של המשרד, ב9/11/2000-, למר יוסי קוצ'יק, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, והנדון הוא צרכי מערכת החינוך נוכח המצב הביטחוני; והיא פירטה את הצרכים, כפי שהמשרד מבין אותם, שסך כל העלויות הכספיות:

זבולון אורלב: תקציב חד-פעמי - 36,217,000 ש"ח, ותקציב חודשי - 6,000,000 ש"ח.

זבולון אורלב: הנושאים כוללים, בתחומים הפדגוגיים: תוספת שעות למילוי מקום, תוספת שעות לחינוך המיוחד, תקציב סדנאות והשתלמויות למורים בנושא התמודדות עם תגובות תלמידים למצבי לחץ, מורות חיילות, בנות שירות לאומי, ערכות למידה, חינוך מיוחד - כל אלה בנושאים הפדגוגיים.

זבולון אורלב: בנושא בטחון: רכישת אקדחים בעבור עובדי הוראה, נהגי הסעות וכדומה; אימוני הישרדות…

אברהם צדקה: שקיבלו פתרון על ידי המשרד.

אברהם צדקה: נושאים אלה כן קיבלו פתרון.

זבולון אורלב: שכותרת אחת מתחברת לטקסט זר.

זבולון אורלב: אני מבקש לתקן - ובצדק.

זבולון אורלב: כלומר, הנושאים שקיבלו פתרונות במסגרת המשרד, את זה אני רוצה לפרט יותר: לפי הדיווח של המנכ"לית, הנושאים שקיבלו פתרונות במסגרת המשרד הם כאלה: תוספת שעות למילוי מקום - במקומות שבהם המורים הקבועים אינם מגיעים, הוקצו ומבוצעות 4,500 שעות.

זבולון אורלב: כלומר אלה שעות שהמשרד, מתקציבו, מבצע אותן.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: תוספת שעות לחינוך המיוחד - אין כאן סכומים, אבל נאמר שהוקצו שעות הוראה נוספות.

זבולון אורלב: אני רק רוצה להזכיר את ההחלטה מהפעם הקודמת.

זבולון אורלב: מה שסוכם בפעם הקודמת, שהואיל ותלמידים בודדים בחינוך המיוחד, איך אפשרות להסיע אותם ברכבים ממוגנים, כי אין רכבים ממוגנים קטנים, הוסכם זמנית, על דעתנו, שהם יושארו ביישובם, ותינתן תוספת שעות לבית הספר, כדי שבית הספר יוכל להתמודד עם אותם ילדים עם הצרכים המיוחדים עד יעבור זעם, כי אי אפשר להכריח את ההורים לסכן את התלמידים, לנסוע מברקן לקדומים - כי יש עם זה בעיות.

זבולון אורלב: או אז, המשרד מדווח שהוא מבצע את זה; הוא רק איננו אומר בכמה שעות מדובר.

יוחאי דמרי: 80% מהמקרים.

יוחאי דמרי: ישנם עדיין מקרים שבהם הפתרון הזה יוצר תוהו ובוהו.

יוחאי דמרי: אני יכול לציין שני מקרים ספציפיים, שילדים נשארים…

יוחאי דמרי: או - לחילופין…

יוחאי דמרי: בגן המקומי - התקוממות שלמה…

זבולון אורלב: להסיע?

יוחאי דמרי: המיוחד באוטובוסים ממוגני ירי כשמדובר בקבוצות קטנות.

יוחאי דמרי: זאת, מבחינת מערך ההסעה, אני …

זבולון אורלב: בבוקר?

זבולון אורלב: אותם 20% של המקרים - מה אתה מציע לגביהם?

יוחאי דמרי: מאשרים - או טרנזיט ממוגן ירי, במידה שקיים דבר שכזה.

יוחאי דמרי: במידה שאין קיים - לא.

זבולון אורלב: מר גד אבקסיס, מנכ"ל בכיר למינהל, נדמה לי שהוא גר בקדומים, אם אינני טועה.

זבולון אורלב: אזיי הוא בכל זאת חי בשטח - הוא אומר לך שאין כזה דבר, ואני מברך את המשרד שהוא מינה אותו לאחראי על הנושא הזה.

גד אבוקסיס: בוועדה שיושבת כמעט כל יום, שהיא אחראית על כל הנושאים, הוזמנה גברת נאוה יהלום, שהיא אחראית על החינוך המיוחד, ודיווחה ממש איך שהיו שתי בעיות של שני תלמידים שנשארו: ילדה משבי שומרון ועוד ילדה מברקן.

גד אבוקסיס: על המקום הפנו פתרונות, לשביעות רצון המפקחת והגורמים.

גד אבוקסיס: אני מכיר גם את הגנים - אני יודע מה זה גורם בגן.

שוש ימין: מצד אחד יש לנו חובה, על פי חוק, להסיע את ילדי החינוך המיוחד שלא באוטובוס, גם אם הוא ממוגן מירי.

שוש ימין: אסור להסיע אותם על פי החוק.

שוש ימין: חינוך חובה.

שוש ימין: או אז, החלט על איזה חוק אתה רוצה לעבור.

זבולון אורלב: גם להגן על חייו.

זבולון אורלב: יש כאן בעיה.

אורי אריאל: לעשות את זה.

יוחאי דמרי: אבל יכול להיות שאי אפשר אולי למגן את הרכב, אבל הילדים שנוסעים בפנים, אולי אותם כן אפשר למגן.

יוחאי דמרי: זה נשמע מצחיק שילדים ייסעו לבית הספר באפודים ובקסדות, אבל אם, באותם פתרונות ספציפיים, שנראה לנו מבחינה פדגוגית, שזה מה שנכון לעשות, אז אולי באמת צריך לעשות, לקנות כלי רכב…

זבולון אורלב: פתרון שעליי היה מקובל, להשאיר להורים את ההחלטה.

זבולון אורלב: המועצות האזוריות עם משרד החינוך ועם צה"ל יגידו להורים מה הפתרונות האפשריים, שאנחנו חושבים שהם אפשריים, וההורים יחליטו אם הם רוצים לקחת את הסיכון, אם קיים כזה דבר, ולהסיע את הילד בתנאים האלה - או לא ממוגן ירי, או עם שכפ"ץ וכדומה - או שהם מעדיפים שהוא, לתקופה מסוימת, יישאר ביישוב, במסגרת חינוכית שאינה מתאימה לו ויקבל איזה שהוא תגבור לימודי עד אשר יעבור זעם, או עד שיהיו טרנזיטים ממוגנים, עם ריסון וכדומה.

זבולון אורלב: זה מה שהצענו בפעם הקודמת, ואני חושב שזה פחות או יותר מתקיים.

זבולון אורלב: הנושא השלישי - תקציב סדנאות והשתלמויות למורים בנושא התמודדויות עם תגובות תלמידים במצבי לחץ.

זבולון אורלב: המשרד הקצה למחוזות תקציב ייחודי-מיידי של 950,000 ש"ח.

זבולון אורלב: האם יש בעיה בדבר הזה?

מרדכי סמט: מורות לירושלים בשעות הערב להשתלמויות המתקיימות בירושלים.

מרדכי סמט: הרבה מאד השתלמויות בוטלו.

מרדכי סמט: מורים שנמצאים בשנת שבתון מקבלים את ההשתלמות…

זבולון אורלב: הקודמת, שהמורים שמלמדים ביש"ע צריכים לקבל השתלמויות בבית ספרם - בסדנאות בית ספריות - כדי לדעת להתמודד עם מצבי לחץ, מצב של חרדה, מצב של אי וודאות…

מרדכי סמט: מרצים לנקודות היישוב הללו.

מרדכי סמט: התעוררה בעיה של מרצים שאינם מגיעים לאותם מקומות, כי אין להם הסעה ממוגנת.

גד אבוקסיס: דברים שקורים - לא הגיעו כאלה בקשות.

גד אבוקסיס: בסך הכל נתנו פתרונות גם לדברים האלה.

גד אבוקסיס: אמרנו שבאותם כלי רכב שקיימים ומסיעים תלמידים ומורים - הם יכולים להשתלב.

גד אבוקסיס: יש בעיה אחרת, והיא בעיה שמורים אינם מוכנים לבוא להשתלמויות בערבים.

גד אבוקסיס: אתן לך דוגמה מאתמול בערב, בקדומים - מורים אינם מוכנים, גם כאשר העמדת לרשותם כלי רכב ממוגני ירי.

גד אבוקסיס: הם אומרים: בלילה אנחנו איננו נוסעים.

גד אבוקסיס: או אז, נגד זה אין מה לעשות.

גד אבוקסיס: מורים אינם מוכנים לנסוע.

זבולון אורלב: שקל, שהועמד לצורך הסדנאות המיוחדות האלה - אין לנו דיווח, ואני כרגע מקבל הרבה מאד מכתבים מהישובים, מהמועצות, על בעיות שקיימות - אני לא מצאתי איזו שהיא תלונה, או איזו שהיא בעיה בתחום הזה.

גד אבוקסיס: נענינו - או בצורה של מורות חיילות, או בנות שירות לאומי.

זבולון אורלב: שזה מבוצע.

גד אבוקסיס: מורות חיילות.

זבולון אורלב: מהמחוזות, דרככם, בכמה מדובר - כדי שנדע.

יוחאי דמרי: שבועות, ל- 20 מורות חיילות.

יוחאי דמרי: נאמר לי שאין עדיין.

גד אבוקסיס: מבחינה זאת אנחנו מוכנים לעשות כל מאמץ להעביר ממקום למקום, וזה נעשה.

גד אבוקסיס: אני שומע את זה זו הפעם הראשונה - אין שום בעיה.

זבולון אורלב: ושהדברים יהיו שקופים.

זבולון אורלב: ברגע שהדברים שקופים, שהם חלק מדיווח שהוא שקוף, אזיי כולם יודעים שזה עומד במבחן המציאות.

זבולון אורלב: אותו דבר גם לגבי בנות השירות הלאומי, שם מדובר על הסטת בנות של השירות הלאומי לעזרה לבתי ספר.

זבולון אורלב: אני מבקש נתונים, איפה וכמה ולמה וכוליה.

זבולון אורלב: סעיף ששי הוא ערכות למידה.

זבולון אורלב: המשרד מספק ערכות למידה והפעלה לשעות אחר הצהרים בעבור תלמידים, במטרה להעסיקם ככל האפשר.

זבולון אורלב: גם פה, אם אפשר, אבקש לקבל פירוט יתר.

גד אבוקסיס: היום רוצים לקחת את הערכות שנמצאות בצפון, שבזמנו הן הוכנו עבור ישובי הצפון - יש החלטה כבר להעביר 10%, והשבוע המנכ"לית לקחה החלטה להגדיל ל30%-, כדי להעביר גם ליישובי יש"ע.

גד אבוקסיס: היום אנשי המקצוע בתוך המחוז בוחנים כדי להתאים את הערכות האלה, כי בסך הכל, הערכות האלה מותאמות לילדים שנמצאים במקלטים - ויש מלחמה, והם יושבים במקלטים.

גד אבוקסיס: אבל פה איננו מדברים על מצב כזה, אלא מדברים על כך שילדים נמצאים בבית הספר.

גד אבוקסיס: אנחנו לוקחים בעיקר את החלקים שמפיגים מתחים ולחצים.

אורי אריאל: שאין מה לדאוג, כי יהיה עוד הרבה יותר גרוע, או אז, הבה נהיה מוכנים מראש ולא אחרי חודשיים-שלושה.

זבולון אורלב: מערכות מאד מתקדמות של מולטימדיה.

זבולון אורלב: אני מעריך היום של80%- מהילדים ביש"ע יש מחשבים בבתים, ואני חושב שחלוקה של ערכות מולטימדיה יכולה מאד מאד לעזור.

זבולון אורלב: יש היום גם ערכות מתפתחות של למידה מרחוק, שלדעתי, בהשקעות יחסית קטנות, יכולות להכניס ישובים שלמים לתוך המערכת.

יוחאי דמרי: משום שהם עצרו חודש ימים, ולא הגיע לבית הספר בשומרון; ובעקבות כל מיני בקשות נוספות, במיוחד ביישובי גב ההר, בעקבות מטעני צד שגם הופעלו על כלי רכב כאלה ואחרים, לבדוק אפשרויות של מה שאתה מדבר בו.

יוחאי דמרי: מסתבר שאין זה לגמרי פשוט.

יוחאי דמרי: אין למידה מרחוק.

יוחאי דמרי: יש תיקשור, שזה יותר משהו שנותן מענה לשעות הפנאי, להעשרות, אבל מערכת של למידה מרחוק היא מערכת יקרה.

יוחאי דמרי: כל שעת שידור עולה משהו בסביבות ה500-$.

יוחאי דמרי: התשתיות אינן מוכנות.

יוחאי דמרי: רשת "עמל" היום בעצם נכנסת לגומחה (נישה) הזאת בפעם הראשונה.

יוחאי דמרי: ראוי לעשות בדיקה יותר משמעותית לאמירה הזאת ולראות אם צריך להקצות משאבים לעניין.

זבולון אורלב: נולד בן, במזל טוב.

זבולון אורלב: מומו זה מנכ"ל מועצת יש"ע.

זבולון אורלב: או אז נאחל לו בשם כל המשתתפים כאן "מזל טוב", - שייכנס לפרוטוקול.

זבולון אורלב: לענייננו, אני קצת חולק על ההערכות הכספיות האלה.

זבולון אורלב: יש היום אמצעים נוספים.

זבולון אורלב: אני יודע שאוניברסיטת בר אילן מפעילה אמצעים כאלה.

גד אבוקסיס: האוניברסיטה הפתוחה מפעילה.

יוחאי דמרי: אנחנו בדקנו את הדברים - אין זה פשוט.

זבולון אורלב: להתקדם בדברים האלה.

זבולון אורלב: בשני הדברים האלה להתקדם, ואני מבקש להכניס את זה גם כן לסדר העבודה של הוועדה שבראשותך, מר גד אבוקסיס.

זבולון אורלב: עד כאן אני חושב שכיסינו את הנושאים הפדגוגיים.

זבולון אורלב: מה עם הנושא של תגבורת הפסיכולוגים?

זבולון אורלב: את זה במסמך של המנכ"לית, אזיי אני שואל.

גד אבוקסיס: בינתיים יש גם מענה של היחידה לשפ"י - שירות פסיכולוגי-ייעוצי.

זבולון אורלב: התיגבור הפסיכולוגי, הייעוץ הפסיכולוגי - וגם הדגשנו בישיבה הקודמת, שלצערנו למדינת ישראל יש ניסיון עשיר בכל מה שקרה בקו העימות, וגם, בעבר - בגבול עם ירדן, בעמק הירדן וכדומה.

זבולון אורלב: הצענו, דרך אגב, להשתמש במר מודי להט, עם כל הצוות שלו, אם כי גם בשומרון ישנו "מהות" - בניהולה של גברת מרים שפירא.

זבולון אורלב: גברת מרים שפירא ומר מודי להט הם שני מומחים, שבעיניי, דרך אגב, הם מומחים בקנה מידה בינלאומי בכל מה שקשור בתגובות של מערכת חינוך תחת מצבי לחץ.

זבולון אורלב: אם אפשר, נבקש לקבל דיווח על אודות מה שקרה בנושא הזה של התקנים הפסיכולוגיים, הייעוץ וכדומה.

גד אבוקסיס: בסופו של דבר, תקנים ומסיטים תקנים ממקומות אחרים, יש בעיה לגייס אנשים שמוכנים להגיע למקומות האלה.

גד אבוקסיס: בסך הכל, אני יודע - אין לי נתונים מלאים, אבל דברים שאני יודע אותם מהשבוע - הייתה תוספת של משרה וחצי לדרום, לגוש קטיף וכל האזור הזה; אנחנו אוספים שעות ליועצים ולפסיכולוגים - זה דבר שנמצא עכשיו ממש בשלבים של אישור.

גד אבוקסיס: יש ועדה שמטפלת בנושאים האלה.

זבולון אורלב: התחלת המלחמה.

זבולון אורלב: הטיפול".

זבולון אורלב: לא הבנתי שזה בוצע.

זבולון אורלב: אני רוצה לשאול את מר יוחאי דמרי - במקרה כאן כתוב על מועצה אזורית שומרון.

זבולון אורלב: מדווח משרד החינוך והתרבות על הוספת תקן ל"מהות".

זבולון אורלב: האם "מהות" קיבל תקן נוסף?

יוחאי דמרי: בפניה את כל הצרכים.

יוחאי דמרי: בעקבות הישיבה הזאת התבשרנו כי השומרון כולו זכה, כנראה, בעוד שני תקנים נוספים, אחד ל"מהות" ואחד מתחלק לכלל השומרון, לכל ה7-8 רשויות שנמצאות בשומרון.

יוחאי דמרי: על זה, אל"ף - אני אומר תודה ויישר כוח.

יוחאי דמרי: יש גם אנשים לאייש את זה, במיוחד ל"מהות" - יש אנשים לאייש את זה, אבל לא די בזה.

יוחאי דמרי: אני יכול להגיד שבשומרון, בין התקן שקבע השפ"י לבין מה שקיים בפועל, ישנו פער של כ- 7 תקנים, בגלל הפיזור, בגלל כמות, בגלל, בגלל… ופה הפסיכולוגים עובדים שעות נוספות, מתמוטטים, נמצאים במצב של אי-ספיקה לחלוטין.

יוחאי דמרי: צריך לראות פעם אחת איך מוסיפים תקנים; בפעם השניה, יכול להיות שמתוך המאגר הקיים…

זבולון אורלב: התקנים הדרושים כרגע, במצב הלחץ הזה?

גד אבוקסיס: הדברים שהמשרד, בכוחותיו, בתקציביו, התארגן, תראו שבאמת אנחנו מגיעים להרבה משאבים שאנחנו העברנו.

גד אבוקסיס: לא נוכל, במשאבים של המשרד שקיימים כיום, לתת פתרונות לכל דבר - ואז כמובן ישנה הדרישה, שאנחנו היום דורשים - באמצעות מר קוצ'יק - אל האוצר, להוסיף תקציב מיוחד.

גד אבוקסיס: אם לא נקבל תקציב מיוחד - יש עוד מכתב אחרי זה, שיצא רק אתמול, של דרישות נוספות - אם לא נקבל משאבים נוספים, לא נוכל להסיט רק ממקומות אחרים, אלא צריך את המשאבים הנוספים; ועל זה, כמובן, גם ישנה פניה אל משרד ראש הממשלה, אל האוצר, כדי לקבל משאבים, לא רק לעניין הזה, אלא גם לעוד עניינים.

זבולון אורלב: כתבתי מכתב לראש הממשלה - אנחנו, את החלטות הוועדה מפנים לשר החינוך - שר החינוך זה ראש הממשלה.

זבולון אורלב: אני כותב לראש הממשלה: "זאת החלטה, ונא לדווח לנו מה ביצעת, ומה לא ביצעת".

זבולון אורלב: אזיי תמיד אנחנו מקבלים תשובה מאחד העוזרים, שהמכתב התקבל והועבר לטיפולו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מר קוצ'יק.

זבולון אורלב: כתבתי עכשיו מכתב לראש הממשלה, שהתשובה הזאת, של חוליית תיווך בין שר החינוך לבין מנכ"לית משרד החינוך, איננה מקובלת עלינו.

זבולון אורלב: אני אינני רואה בהיררכיה שום תפקיד למנכ"ל ראש הממשלה.

זבולון אורלב: יש שר חינוך, ויש מנכ"ל משרד החינוך - ותוספת של חוליה, לדעתי, פוגעת בסמכות מנכ"ל משרד החינוך, שאני רואה את ועדת החינוך כגורם שצריך להגן על מעמדו של מנכ"ל משרד החינוך; זו הגנה על מעמדה של מערכת החינוך.

זבולון אורלב: היא לא סמנכ"ל של משרד ראש הממשלה.

זבולון אורלב: ודבר שני, זה רק מאריך את הטיפול.

זבולון אורלב: בכל מקרה, ביקשתי ממנכ"ל משרד ראש הממשלה שיבוא הוא, או שיבוא נציג לכאן.

זבולון אורלב: אני מבין שזה לא כל כך חשוב, אזיי הוא לא בא, אבל הוא גם לא שלח נציג.

זבולון אורלב: הדבר הזה תמוה.

זבולון אורלב: תמיד היינו שולחים רק לשר החינוך, בלי העתק למנכ"לית, כי השר הוא באותה קומה עם המנכ"לית; או אז היו מעבירים מייד.

זבולון אורלב: אבל אחר כך תפסנו שממשרד ראש הממשלה, עד שהוא מעביר את זה למנכ"לית, זה לוקח חודשיים, ואז התחלנו לשלוח העתק למנכ"לית, כדי שהיא תדע, במקביל, מה שלחנו לשר שלה.

זבולון אורלב: אבל כרגע אני מדבר על מה שקורה אצל שר החינוך.

זבולון אורלב: אם כבר מזכירים, לאחר חודשיים של אירועים, שר החינוך לא מצא לנכון לבקר באף בית ספר שנמצא תחת אש בקו העימות, לא נפגש - לא עם הורים ולא עם תלמידים, עם כל הכבוד.

זבולון אורלב: צור במפקדת האוגדה בגוש קטיף.

אורי אריאל: איננו נקרא לא סיור ולא ביקור.

אורי אריאל: הערתך.

אורי אריאל: החינוך הייתה בסיור יום שלם, הייתה בניחום אבלים בכפר דרום, והתייחסה כמובן לבעיות.

אורי אריאל: האישית והאנושית הזאת.

מרדכי סמט: ב- 8 תיקים.

זבולון אורלב: וממוגנים.

זבולון אורלב: ממלכתי ב', שביקרנו בו ביחד, בית הספר הממלכתי דתי "הרואה" ועוד בית ספר, שאינני זוכר את שמו.

זבולון אורלב: יש גם גני ילדים, ברחוב ברקת, שנמצאים שם.

זבולון אורלב: זה תמוה שהוא לא נפגש, לא עם התלמידים ולא עם המורים.

זבולון אורלב: זה באמת דבר שאיננו מתקבל על הדעת.

זבולון אורלב: אני מבין ככה, שלגבי היועצים והפסיכולוגים, רשום לפנינו בדוח של מר גד אבוקסיס מהם הפתרונות שניתנו - בעצם תוספת של שני תקנים בשומרון, תוספת של תקן בחוף עזה, פלוס תוספת של שעות גם כן בחוף עזה, אני רואה; אבל יחד עם זה, יש דרישה נוספת, שהיא די מקבילה למה שהיה בקו העימות בגבול לבנון, ואני מבין שעל כך משרד החינוך פנה בדרישה לקבל תוספת תקציב, כי עד עכשיו כל התוספות נעשו משינוי סדרי עדיפויות פנימיים.

יוחאי דמרי: התקבלו בכלל – רק של פסיכולוגים.

זבולון אורלב: עזה.

יוחאי דמרי: הראשי במחוז, והוא מדבר על תוספת של בסביבות ה80- שעות או 100 שעות לכלל המחוז, שהוא מבקש, שהוא דורש אותן.

יוחאי דמרי: זה עדיין לא ניתן.

גד אבוקסיס: הקצינו מכסת שעות למחוזות, למנהלי המחוזות, כדי לפתור גם נושא של תוספת שעות למורים וגם יועצים.

גד אבוקסיס: להערכתי אין צריכה להיות בעיה.

גד אבוקסיס: אם יש בעיה, אני מציע שתתקשר אלי.

שמואל הלפרט: לאוטובוסים מוגנים.

זבולון אורלב: הפדגוגיים.

אורי אריאל: שגם משרד החינוך יבקש מעקב מהמועצות מה קרה.

אורי אריאל: זאת אומרת, הנה הקצינו X שעות, על מה שהם כבר נתנו מתקציבם - צריך להגיד להם על זה "יישר כוח", כי יש תקציב נוסף שהם דורשים - זה סיפור אחד - ויש מה שהם נתנו - לבקש בדיקה ברשויות מה הגיע לשטח.

אורי אריאל: אנחנו יודעים שיש פער בין הרצון הטוב והאישור של המנכ"לית וכל המערכת של מר גד אבוקסיס וכל העוסקים פה במלאכה, וכולם משתדלים באמת לעזור, וזו הזדמנות להודות להם.

אורי אריאל: צריך רק לבדוק גם, אחרי שבועיים בערך, שנתתם את ההקצאות האלה הפנים משרדיות - מה קרה עם זה.

אורי אריאל: זאת אומרת: מי הגיע?

אורי אריאל: ראו נא.

אורי אריאל: מר יוחאי דמרי מייצג פה את שומרון.

אורי אריאל: הוא איננו יודע מה קורה בהר חברון, וכוליה.

זבולון אורלב: ההערה.

זבולון אורלב: אני פניתי למר מומו פילבר, שמגיע לו מזל טוב, וגם למר בנצי ליברמן, ואמרתי שאני מציע שמועצת יש"ע תמנה רפרנט לחינוך, שיעבוד מול מר גד אבוקסיס, שיעבוד מולי, שיעבוד מול ראשי המועצות.

זבולון אורלב: אני גם מציע למנות אחד ממנהלי מחלקות החינוך.

זבולון אורלב: כלומר, שיהיה מישהו מהנבחרים, מישהו ממנהלי המחלקות, שגם כל המועצות יידעו שהוא מרכז את הטיפול בזה, ואז ניתן לעשות את כל המעקבים.

זבולון אורלב: גם אני שואל הרבה שאלות, וכל פעם איני יודע את מי לשאול, וגם איני יודע ממי לשאוב מידע.

יוחאי דמרי: החינוך - גם שם יש איזה שהוא מהלך - יש התכנסות של כלל מנהלי המחלקות לחינוך של יש"ע, ויש אדם אחד - שזה אני.

זבולון אורלב: אי אפשר שתהיה כתובת…נציג הנבחרים.

זבולון אורלב: כלומר, גם הם צריכים למנות מישהו.

זבולון אורלב: נדמה לי שדיברו על מר אודי ליברמן - אבל אינני יודע אם זה נסגר - שהוא צריך לקבל אחריות על עצמו, שיש איזה שהוא קשר, ואז אנחנו יודעים, ואז גם הצבא יודע וגם הסתדרות המורים.

זבולון אורלב: יש איזו כתובת אחת, מרכזית, שמערכת החינוך עובדת מולה, אד-הוק לתקופה הזאת, ואין מתחילים עכשיו להתרוצץ.

זבולון אורלב: אנחנו צריכים כל פעם להזמין לדיונים, או אז איננו יודעים את מי להזמין.

זבולון אורלב: אזיי אנו מצלצלים למועצת יש"ע ומתחילים לדון מי יבוא וכדומה.

זבולון אורלב: בסדר?

אברהם צדקה: במערכות כריזה, בלחצני מצוקה בגני ילדים, באלונקות ובתיקי עזרה ראשונה.

אברהם צדקה: אלה מרכיבי הביטחון במוסד החינוכי.

זבולון אורלב: ראשונה - 200,000 ש"ח.

אברהם צדקה: באמצעות קב"ט – קצין ביטחון - הרשות המקומית, מעמיד פריסת אימון של עד 25 עובדי הוראה, במתואם עימנו, קובעים את המקום - יש תכנית מוגדרת: מתייצב הצוות שמעביר את האימון ומעביר את האימון ומכשיר את עובדי ההוראה למע"רים - מגישי עזרה ראשונה - קורס בן 56 שעות, המוכר גם כגמול.

אברהם צדקה: מהיכן אדוני?

זבולון אורלב: המורים.

אברהם צדקה: יחידת הביטחון, איך אנחנו מנהלים את העניין.

אברהם צדקה: במקרה הבוקר ראיתי: יש 5 השתלמויות במקביל.

שומרון. הלאה: עכשיו אנחנו עוברים לעניין ההסעות, מר שמואל הלפרט.

שומרון. הלאה: מישהו יכול לתת סקירה מה קורה עם ההסעות?

שומרון. הלאה: האם יש אוטובוסים ממוגנים?

שומרון. הלאה: מיניבוסים ממוגנים?

שומרון. הלאה: מה קורה עם ה"סיפור" הזה?

גד אבוקסיס: יציג את הנושא מנקודת הראות שלו, אבל אני אומר מה אנחנו, במשרד החינוך, עשינו בתחום הזה.

גד אבוקסיס: בסך הכל, בתקופה הזאת, לא נוספו פתאום אוטובוסים ממוגני ירי.

גד אבוקסיס: אני מבין, ודווח על ידי סא"ל שלמה ועקנין, כפי שדיווח לנו אתמול בוועדה, שיש בצנרת, או בתהליך - עומדים למגן רכבים על פי הזמנות שנעשו, ואת הפרטים הוא יגיד.

גד אבוקסיס: אני אומר מה אנחנו כן עשינו.

גד אבוקסיס: אנחנו, בכלי הרכב הקיימים - על פי התכניות של המועצות האזוריות ישתמשו ברכבים בסבב, כדי לתת פתרונות לאותם ילדים שהיום מחוייבים לנסוע ברכבים ממוגני ירי.

גד אבוקסיס: כתוצאה מכך, המשרד, מתקציביו, בגלל שצריך לעשות סבבים, בגלל שהאריכו מסלולים, בגלל שנוספו עוד מסלולים, בגלל שהחינוך המיוחד הצטרף - חלק מהתלמידים - להסעות ודברים נוספים, המשרד הוסיף תקציב מתקציבו, 4 מיליוני שקלים למטרה הזו.

מרדכי סמט: הסעות תלמידים?

מרדכי סמט: הסעות מורים?

גד אבוקסיס: הסעות התלמידים.

גד אבוקסיס: מורים שאינם יכולים להשתלב - היום כמעט כל ההסעות הציבוריות ביו"ש הם בכלי רכב ממוגני ירי.

גד אבוקסיס: כמו שכל עובד מגיע למקום עבודתו…

שמואל הלפרט: מאד מופשט.

שמואל הלפרט: זה יכול להיות…

זבולון אורלב: המרחבית של פיקוד המרכז.

זבולון אורלב: במקום שהצבא דורש בו שההסעות יהיו ממוגנות, שם ההסעות ממוגנות.

שמואל הלפרט: מספר שבועות היה פיגוע נגד אוטובוס עם ילדים, ורק בנס - והאוטובוס היה ממוגן - לא התרחש אסון גדול יותר.

גד אבוקסיס: זאת זה לא עזר.

זבולון אורלב: הקמח…

שמואל הלפרט: השאלה כאן היא אם כל האוטובוסים במקומות מסוכנים הם ממוגנים, או שאינם ממוגנים.

זבולון אורלב: לשאלתך, אבל קודם אני רוצה לשמוע את גברת שושנה ימין, שהיא מנהלת אגף ההסעות.

שוש ימין: מר גד אבוקסיס.

שוש ימין: ברמה הכללית, אנחנו השתדלנו לתת פתרונות על פי הנחיות מערכת הביטחון, וזה מתמקד בכמה היבטים: האחד - הפחתנו, בכל מקום שזה התאפשר, את מספר התלמידים מ70- ל50- ילד באוטובוס ממוגן ירי, על פי הנחיה.

שוש ימין: שאפשר להסיע פחות מ70- ילדים.

שוש ימין: זאת אומרת שאין חייבים להגיע ל70- ילדים; אפשר להוריד ל50- נוסעים באוטובוס.

שוש ימין: אפשרנו להסיע ברכב ממוגן ירי, מבחינת היום זה אוטובוס, להסיע גם קבוצות שמונות פחות מ10- נוסעים.

שוש ימין: דבר שלישי, אפשרנו לשלב מורים וקבוצות של תלמידים של החינוך המוכר שאינו רשמי, שעד היום לא היה פתרון להם.

שוש ימין: כל מי שיכול היה להסתדר… זאת אינה הסעה שבכלל מוכרת על ידי המשרד, גם לא על ידי האגף לחינוך מוכר שאינו רשמי.

שוש ימין: אני מוכנה להתייחס גם לסוגיה הזו.

שוש ימין: הסעות.

שוש ימין: אולי אתם רוצים להסביר את ההיקף שלו, כי אין לנו נתונים עליו - שהורים, על דעתם, או בשיתוף הרשות המקומית…

זבולון אורלב: נחום לנגנטל, ולמיטב ידיעתי המשרד השיב שהוא יפתור את הבעיה.

גד אבוקסיס: באחריות של רשות מקומית, אין שום בעיה, הם משתלבים בהסעות; ולשם כך גם תגברנו בתקציב.

גד אבוקסיס: אם מדובר בילדים בודדים שהוריהם מסיעים בכוחות עצמם את הילדים, על פי החלטה פרטית של ההורים, כאן אין לנו גורם…

זבולון אורלב: ישיבת נווה שמואל, ישיבה תיכונית טובה באפרת, שמספר לא מבוטל מתלמידיה הם ירושלמיים, ופעם או פעמיים בשבוע, לפי התכנית החינוכית, הם נוסעים הביתה…

גד אבוקסיס: לשלב אותם במערכת…

גד אבוקסיס: אנחנו נתגבר לך.

זבולון אורלב: היא מי משלם.

שוש ימין: הקודמת, והמשרד גם נטל על עצמו, שכל מוסד שהוכר, בין אם הוא רשמי ובין אם הוא מוכר שאינו רשמי, דהיינו, או דרך אגף ההסעות, דרך האגף לחינוך מוכר שאינו רשמי… זאת אומרת, המשרד אישר את לימודי הילדים שם, וגם נותן להם השתתפות כספית - המעבר לממוגן ירי גם הוא מאושר, גם כספית וגם ארגונית.

שוש ימין: אומרת, למיטב אי-ידיעתי – אנחנו איננו יודעים את ההיקפים שלה, אין לנו שום מידע עליה - של קבוצות הורים, עמותות, רשתות חינוך למיניהן, שמסיעות תלמידים שלא על פי מיפוי ושלא על פי אישור משרד החינוך.

שוש ימין: לנו מידע עליהם, אין אנו מממנים אותם גם בימים של שגרה, והיום הם מבקשים הסעה ממוגנת.

שוש ימין: הדרישה היא לגיטימית.

שוש ימין: אנחנו איננו כופרים בה.

שוש ימין: אנחנו רק אומרים שמי שדאג לממן את ההסעה בימי שגרה, ימצא גם את התשלום של הפער בהסעה ממוגנת ירי.

שוש ימין: זאת בעיה אחת.

שוש ימין: מגבלה שניה היא שכרגע הרשויות, לפי דעתי, מרגישות מחויבות לתת קודם כל פתרון לאותה מערכת, שהיא או מטופלת על ידם או מאושרת על ידם או מאושרת על ידי משרד החינוך.

זבולון אורלב: מועצה אזורית, שאיננו מאושר על ידם.

שוש ימין: שיוצאות מירושלים ולומדות ביד חנה…

זבולון אורלב: מאושר על ידי המועצה האזורית גוש עציון?

שוש ימין: נוסעים על דעת עצמם.

זבולון אורלב: זה בית ספר של עמותה, אבל המועצה האזורית גוש עציון מטפלת בבית הספר - זה כמו שיש בית ספר "אורט" בתל אביב.

זבולון אורלב: האם לעירייה אין איזה קשר עם בית הספר הזה?

שוש ימין: לוגיסטי.

זבולון אורלב: חנה" היה של המועצה האזורית גוש עציון, אזיי ניתן היה לסדר את ההסעה של הילדות; אבל הואיל וזאת עמותה, כי אז - לא.

שוש ימין: הדוגמה של "אור תורה סטון" - שם המועצה האזורית גוש עציון אינה מסיעה אותם.

שוש ימין: העמותה עצמה שכרה רכב, או קנתה רכב, והיא מסיעה את הילדות.

זבולון אורלב: רגיל, אני מסכים שלא המשרד צריך לממן, כי המשרד אומר להורים: יש לכם מדרשיית "עמל" בירושלים - אל תשלחו ל"יד חנה".

זבולון אורלב: נקודה.

זבולון אורלב: אתם רוצים ל"יד חנה", ממנו את ההסעה.

זבולון אורלב: עד כאן בסדר.

זבולון אורלב: בעקבות המצב הביטחוני, שההורים אינם אחראים לו, מי צריך לממן את המעבר מהסעה רגילה להסעה ממוגנת?

זבולון אורלב: זאת השאלה היחידה.

זבולון אורלב: את אומרת לאזרחים עכשיו כך: הואיל ונקלעתם למצב כזה, אזיי תממנו את המיגון שלכם.

שוש ימין: שלנוכח המצב הביטחוני, היא איננה יכולה לתת לגיטימציה ללימודי התלמידים האלה.

זבולון אורלב: הלימוד שלהם שם.

זבולון אורלב: אין בעיה עם הלגיטימיות.

זבולון אורלב: שלהם ב"אורט תורה סטון".

זבולון אורלב: נקודה.

זבולון אורלב: המשרד בוחן אותם שם בבחינות הבגרות.

זבולון אורלב: בכל פרמטר שאתה רוצה, יש לגיטימיות מוחלטת.

זבולון אורלב: מכיוון שבעל-יסודי אין אזורי רישום, תלמיד יכול לבחור ללמוד איפה שהוא רוצה ואיפה שהוא יבחר ללמוד, ולבית הספר הזה יש רשיון - הוא מוכר שאינו רשמי.

זבולון אורלב: אין לגיטימיות לצורך ההסעה, זה הדבר היחידי, כיוון שיש לו חלופה אחרת.

זבולון אורלב: אני שואל: מי שמממן את המיגון של תושבי יש"ע, כיוון שיש מצב ביטחוני, מדוע אין הוא ממגן גם את אלה שבאים ללמוד ביש"ע?

אורי אריאל: שהייתה אצלה לפני כחודש.

אורי אריאל: אין זה פשוט.

אורי אריאל: זאת הייתה התשובה, מה שאומרת גברת שוש ימין.

אורי אריאל: אני אומר עוד פעם שאני מציע למשרד החינוך לבדוק את זה.

אורי אריאל: יש פה שתי בדיקות.

אורי אריאל: אחת היא טכנית-ארגונית.

אורי אריאל: נניח שהם חייבים לנסוע ברכב ממוגן ירי, אם אין מביאים אותם בחשבון, אזיי אין מזמינים בעבורם אוטובוסים - זה גם לא בספירה, וזה לא חמישים ילדים.

אורי אריאל: זה מאות - אולי יותר מזה.

אורי אריאל: וכשאומרים שצריך 20 אוטובוסים, או 24 אוטובוסים, זה תלוי גם בזה, כי אחרי זה יגידו: נניח שאנחנו נממן, ההורים, אבל אין להשיג אוטובוסים בכלל.

אורי אריאל: דבר שני, אני חושב שזאת טעות, ההפרדה הזאת בעניין הביטחוני.

אורי אריאל: להערכתי זה לא יעמוד בשום מבחן מציאות, אם חס וחלילה יקרה משהו.

אורי אריאל: אינני יודע איך להסביר את זה.

אורי אריאל: אפשר להגיד, אוקי, ההורים האלה בחרו לעשות דבר שהוא לא על דעתנו באזורי הרישום, או אז - שישתתפו ב20%-.

אורי אריאל: אני מניח שאתה אומר: הם לא יצרו את המצב הזה, אבל הם לא הלכו ב"דרך המלך" - נקרא לזה - זו איננה דרך חוקית.

זבולון אורלב: ב"דרך המלך" ללמוד ב"יד חנה".

זבולון אורלב: תושב פתח תקווה שהולך ללמוד בישיבה התיכונית בקרני שומרון הולך ב"דרך המלך".

זבולון אורלב: על מה אתה מדבר?

שמואל הלפרט: אחר, על דעת עצמם, האם אנחנו איננו חייבים לתת להם הגנה?

שמואל הלפרט: איזה מין דבר זה?

שמואל הלפרט: זו שאלה עקרונית.

שוש ימין: חירום?

שוש ימין: מדוע אינכם מודאגים כשהילדים האלה - איש אינו יודע איך הילדים האלה מוסעים בימי שגרה.

שוש ימין: איך הם מתקשרים עם הקבלנים?

שוש ימין: אילו חברות הסעה מסיעות אותם?

שוש ימין: באילו סוגי רכב מתבצעת ההסעה?

שוש ימין: יש פיראטיות מוחלטת.

זבולון אורלב: ואני חושב שמנכ"לית משרד החינוך צריכה להוציא חוזר, שכל הסעה שנוסעים בה תלמידים - זה לא רק בהסעות שמאושרות על ידי המשרד… מה הקשר?

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שאני מופתע לשמוע שההוראות של משרד החינוך בדבר הסעות אינן חלות גם על ההסעות האלה.

זבולון אורלב: אני ממש מופתע לשמוע, ואני מבקש מכם להחיל גם על ההסעות האלה את כל הכללים.

זבולון אורלב: מה ההבדל אם תלמיד נוסע בקו מאושר של המועצה האזורית?

זבולון אורלב: מה ההבדל?

שוש ימין: מממן אותנו, אתה יכול להכתיב לנו איך לעשות את זה.

שוש ימין: אם אינך מממן אותנו, הנח לנו לעשות את זה כרצוננו.

גד אבוקסיס: ההפרש בין רכב לא ממוגן לרכב ממוגן הוא תוספת שנעה בין 15-20% במרב.

גד אבוקסיס: זאת אומרת, הבעיה איננה התקציב הנוסף.

גד אבוקסיס: אנחנו הגענו להפרשים גדולים יותר, בגלל הצירים הנוספים שהוספנו והסבבים.

גד אבוקסיס: הבעיה ברגע זה היא התוספת.

גד אבוקסיס: איך אותם מוסדות, אותן הסעות, שהיום מסיעים אותם בכלי הרכב שלהם, איך ניתן היום להפוך את אותם כלי רכב לכלי רכב ממוגני ירי - זאת הבעיה.

גד אבוקסיס: זאת אומרת, גם אם המשרד ימצא היום את התקציב הנוסף, שלדעתי אין הוא תקציב בשמיים, אם נתנו היום 2 מיליון לכל המערכת - נניח שנעשה מאמץ וניתן את ההפרש… אבל חסר הבסיס, שהוא הבסיס העיקרי.

גד אבוקסיס: הם, יש להם ההסעות שלהם.

גד אבוקסיס: השאלה אם את ההסעות האלה ניתן היום למגן.

מרדכי סמט: הוא בעיה ידועה מזה שנים במשרד, במהלך ימות השנה, כי עסקנו בזה בעבר - ויש יחסי גומלין בין רשות קולטת לרשות פולטת.

מרדכי סמט: אני גר בעופרה.

מרדכי סמט: ביקרתי לפני שבועיים בעופרה ובדקתי.

מרדכי סמט: הגיעו 8 בנות למשרד שלי.

מרדכי סמט: לא הייתה הסעה מגבעת זאב לעופרה.

מרדכי סמט: הן לומדות באולפנה בעופרה, ולא הייתה הסעה.

מרדכי סמט: אני זוכר שנשלח חוזר בזמנו, של מר עקיבא סלע, כשהוא טיפל בנושא תלמידי חוץ - מי מממן את נושא הסעת תלמידי החוץ במהלך ימות השנה?

מרדכי סמט: בשעת חירום - השאלה נשאלת על אחת כמה וכמה, ואני יכול לומר לך בוודאות שאני יודע על עשרות תלמידים מגבעת זאב שנוסעים לרמות, לתלמוד תורה ברמות, מגבעת זאב לעופרה.

מרדכי סמט: בימים הקשים הם נשארו בבתיהם, או הלכו עם אימותיהם לעבודה, ולא הגיעו.

מרדכי סמט: גם הרב גיסר בעופרה אמר לי: נכון.

מרדכי סמט: אוכלוסייה מסוימת לא הגיעה היום.

מרדכי סמט: ב15- בחודש ביקרתי, יום למחרת הירצחה של שרה לישה, זיכרונה לברכה, ואז ראינו שבנות לא הגיעו, כתלמידות חוץ.

מרדכי סמט: עכשיו השאלה: מי מממן את נושא ההסעה של תלמידות החוץ?

מרדכי סמט: זאת הרשות הפולטת.

מרדכי סמט: יש גם תקציב שההורים משלמים.

מרדכי סמט: צריך לבדוק את החוזר הזה.

מרדכי סמט: יש חוזר קבוע של המשרד, בהוראות קבע, לגבי תלמידי חוץ במהלך כל השנה.

מרדכי סמט: הבעיה היא בעיה, אבל בימים שכאלה, בוודאי מישהו צריך לממן, ויש תקציב לעניין תלמידי החוץ.

יוחאי דמרי: באוטובוס מקרני שומרון לאלפי מנשה.

יוחאי דמרי: הוא נסע לרעננה - ובמקרה זה היה אוטובוס ריק, כי הוא נסע להביא את הילדים מפעילות שהייתה.

יוחאי דמרי: האוטובוס לא היה ממוגן ירי, ובנס יצאנו פה "בזול".

יוחאי דמרי: זה היה פשוט נס.

יוחאי דמרי: אזיי קודם כל, אלה דברים שקורים.

יוחאי דמרי: לפעילות ברעננה, באוטובוס לא ממוגן ירי.

זבולון אורלב: לנסוע באוטובוס ממוגן ירי בציר הזה?

סא"ל שלמה ועקנין: שקיבלתי הוא שהוא היה ממוגן ירי, דיווח אשר קיבלתי אותו ממנהל החברה לפיתוח.

זבולון אורלב: ממוגן ירי.

סא"ל שלמה ועקנין: שהחזיר תלמידים ביום שישי לחרסינה ונסע חזרה לצומת הגוש, הופעל גם נגדו מטען, וגם שם לא קרה כלום; אבל אלה אוטובוסים ממוגנים.

גד אבוקסיס: שונה אם האוטובוס ממוגן ירי או אינו ממוגן ירי?

גד אבוקסיס: אני אינני מבין.

גד אבוקסיס: אם הוא נוסע באוטובוס של דן, ודן מחוייב לנסוע …

יוחאי דמרי: הסעה.

אורי אריאל: מילה למשרד החינוך, שעושים עבודה חשובה מאד וטובה.

אורי אריאל: אני רוצה להזכיר דבר אחד שעוד לא הוזכר, זה שעושים מבצע של קק"ל - קרן הקיימת לישראל - עם משרד החינוך; כבר יוצאים ילדים, גם מגילה, גם מיש"ע, ממש תרופה לילדים, אני אומר לכם, כל הכבוד; ואני מבקש גם מהסתדרות המורים לקחת את המורים לדברים דומים בשבתות.

אורי אריאל: אני אומר לכם: יש לנו בעיה לא קלה, גם עם המורים.

אורי אריאל: מה אתם חושבים?

אורי אריאל: שמורה שנוסעת לבד, באוטו שלה, משילה …

אורי אריאל: אני יודע על לפחות שני מקומות -בית אל, בסדנת בת אל, לא בישוב בית אל, בית הספר לא חזר ללמוד מאז ראש השנה; הוא לומד בירושלים, ולמרות שהפיקוד אישר לו לחזור ונתן לו את כל הכלים הממגנים והביטחוניים, קב"ט – קצין ביטחון -משרד החינוך ואחרים: זה משרד העבודה, זה לא משרד החינוך.

אורי אריאל: אותו הדבר יש לנו בעיה שהולכת ונעשית קשה באלון מורה.

אורי אריאל: יש שם מוסד, ומשרד העבודה והרווחה הודיע אחת מהשתיים - הם גרים באלון מורה ולומדים בשפלה – אמרו: או שתלמדו ותגורו בשפלה, או שתלמדו ותגורו באלון מורה.

זבולון אורלב: ולומדים באלון מורה.

אורי אריאל: יהיו הסעות.

אורי אריאל: בקיצור, משרד העבודה והרווחה זה פרק נפרד - זה איננו קשור למשרד החינוך.

אורי אריאל: עוד הערה: אני מציע לבחון במשרד החינוך את נושא בחינות הבגרות - אני אומר את זה עכשיו בתור מי שהיה לו ניסיון, בתור בן טירת צבי, בהתשה 69-' עד 71', ובאמת היו הרבה לילות של מקלטים - ואין לומדים, וכן לומדים.

זבולון אורלב: את זה גם היום.

שמואל הלפרט: יש תקציב.

שמואל הלפרט: הבעיה היא מי ייתן את המיגון לאוטובוסים.

גד אבוקסיס: צריך להתחיל בבסיס לפתור את הבעיה.

גד אבוקסיס: אם נעמוד אחר כך מול התוספת, עם זה נוכל להתמודד.

גד אבוקסיס: בעיית התקציב היא הבסיסית - להפוך את כלי הרכב הקיימים שמסיעים את הילדים לכלי רכב ממוגני ירי.

שמואל הלפרט: כל כך.

זבולון אורלב: תשמע.

גד אבוקסיס: ההסעה היא יותר גבוהה כשאתה מסיע בממוגן ירי.

סא"ל שלמה ועקנין: פתרונות, והמיגון יבוא.

שמואל הלפרט: החינוך המוכר שאינו רשמי - מה בקשר לסף המיגון של האוטובוסים של ההסעות שלהם?

זבולון אורלב: עכשיו לעניין החירום.

זבולון אורלב: אנחנו מבקשים לקבל תשובה, שהמשרד יממן את תוספת ההסעות במעבר מהסעות רגילות למיגון לבתי הספר המוכרים שאינם רשמיים.

זבולון אורלב: אם אפשר גם על זה לקיים דיון.

זבולון אורלב: איספו את המידע, פנו למוסדות, הרי אתם יודעים - אתם מממנים את המוסדות האלה, אתם נותנים להם רשיונות.

זבולון אורלב: משרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: אם המנכ"לית תשאל את עצתי איך היא יכולה לארגן את זה, אני מוכן, בשעות הפנאי, להציע לה.

זבולון אורלב: יש לי הרבה הצעות להציע לה, איך לארגן את הדבר הזה.

זבולון אורלב: אנחנו איננו מנהלים את משרד החינוך והתרבות; המשרד צריך להתארגן באופן שתלמידי החינוך המוכר שאינו רשמי, באותם מקומות שהצבא מחייב הסעות ממוגנות, גם הם צריכים לנסוע בהסעות ממוגנות - והתוספת לעניין המיגון, לפי דעתי צריכה המדינה, באמצעות משרד החינוך והתרבות, לשאת בה, וחבל שצריכים לחכות שיקרה משהו חס וחלילה, כדי שאחר כך יחילו את הכלל הזה.

זבולון אורלב: איספו את המידע של המוסדות, דרך הרשויות המקומיות, קראו לראשי המוסדות, קראו לראשי הרשויות המקומיות, התארגנו - זאת איננה בעיה.

זבולון אורלב: אני מוכן לתת את העצות, אבל חבל לבזבז את הזמן.

שוש ימין: הסעה, בין אם זה למוסד רשמי ובין אם למוסד מוכר שאינו רשמי, שהמשרד הכיר בה, והיא עוברת לממוגן ירי - מוכר שאינו רשמי, אנחנו כן מעבירים את ממוגני הירי.

זבולון אורלב: למוסדות הרשמיים, שהם אינם מוכרים על ידי המשרד.

זבולון אורלב: שאין מבינים מה שאני מדבר.

יעל פרבר: לבין רגיל - ואין הפרדה.

גד אבוקסיס: שלהם.

זבולון אורלב: ולמוסדות רשמיים - לדעתי מעט - שהמשרד איננו מכיר בהם, ושבפועל מתקיימות שם הסעות, ושמערכת הביטחון קובעת ששם צריכות להיות הסעות ממוגנות - אנחנו תובעים שהתוספת הזאת, תוספת המימון במעבר מהסעה רגילה למיגון, תחול על המשרד; ואנחנו מבקשים מכם לעשות את ההסדרים האלה, ושימעו לי: אל תחכו שחס וחלילה יקרה משהו.

סא"ל שלמה ועקנין: שאמר מר אורי אריאל, הלוואי וגם אנחנו, בתור פיקוד המרכז, היינו מזומנים לוועדות מקבילות בתחומים אחרים, כמו שזה קורה באינטנסיביות שכזו בתחום החינוך.

זבולון אורלב: מוכרח לומר לך.

זבולון אורלב: אתה יודע שאין אני מהסס לבקר את המשרד, אבל אני חייב לומר לך שבנושא הזה, גם בישיבה הראשונה שקיימנו פה, אני שיבחתי את המשרד.

סא"ל שלמה ועקנין: משולבת.

סא"ל שלמה ועקנין: אני ממשיך הלאה לגבי השאלה, או ההערה, של מר שמואל הלפרט: האוטובוסים אינם ממוגנים באופן מלא כנגד כדורים אפילו, הם ממוגנים עד גובה מסוים - לא כל גובה האוטובוס, וללא הגג, וללא הרצפה.

סא"ל שלמה ועקנין: בזמן הקרוב, אני מקווה - ואם יהיה תקציב לכך, כי גם לזה נדרש תקציב - אנחנו נמגן גם את הגג.

סא"ל שלמה ועקנין: אנחנו כרגע מאפיינים את הנושא ומוציאים איזה שהוא דגם ראשוני של מיגון גג; וגם אז, הגג לא יהיה ממוגן באופן מלא, ולא - אם ממגנים את כל הגג, או מיגון נגד מטענים, שמתכוונים אולי אליו, התוצאה הסופית תהיה נהג עם שני ילדים, פחות או יותר.

סא"ל שלמה ועקנין: אנחנו נלך על מיגון מרבי.

סא"ל שלמה ועקנין: לא יהיה מיגון נגד מטענים.

סא"ל שלמה ועקנין: זה לא ייתן מענה.

סא"ל שלמה ועקנין: זה אולי יעזור כנגד רסיסים כאלה ואחרים, אבל זה לא בנוי לכך.

סא"ל שלמה ועקנין: אפרופו, באוטובוס של כפר דרום, אני רוצה לציין שהרסיסים חדרו את כל המיגון מצד לצד.

סא"ל שלמה ועקנין: זאת אומרת, העוצמה הייתה כזו שזה גם חדר לצד השני.

סא"ל שלמה ועקנין: לגבי עבודת המטה שמתנהלת - קודם כל, הרשו לי, עם השאלה הראשונית שאליה התכוונת, עם השאלה הראשונית הזאת באתי.

סא"ל שלמה ועקנין: אני, מבחינתי, כשאומרים לי: משרד החינוך, אזיי מבחינתי משרד החינוך ינחה את כל ילדי ישראל, מכל סוג שהוא, בהנחיות מה יעשו או לא יעשו.

סא"ל שלמה ועקנין: אני שמח שכבר אוכלוסייה שנקראת מוכר שאינו רשמי, זו כבר אוכלוסייה לא מבוטלת שכבר הצטרפה; שמענו את זה גם אתמול אצל גברת שוש ימין; ולגבי האוכלוסייה הבאה, אני מקווה מאד שגם האוכלוסייה האחרת, זאת שאינה מוכרת, גם היא תיכנס לזכאות הזאת.

סא"ל שלמה ועקנין: איך כן ניתן לקדם את הנושא?

סא"ל שלמה ועקנין: אני מזכיר נתונים בשביל מר שמואל הלפרט - אולי לא היית בישיבה הקודמת - 152 אוטובוסים ממוגני ירי, מתוכם 95 אוטובוסים להסעות תלמידים, והיתרה לתחבורה הציבורית.

סא"ל שלמה ועקנין: זה יהודה ושומרון, ללא עזה.

סא"ל שלמה ועקנין: לעזה יש עוד 8 אוטובוסים ורכב קטן.

סא"ל שלמה ועקנין: לגבי מה שמתבצע, מה שבדרך למיגון, זה 15 אוטובוסים, כאשר כל ה15- אוטובוסים הם תוספת של החודשיים האחרונים, כולם לתלמידים.

סא"ל שלמה ועקנין: פה חשוב מאד, באשר לשאלה מי בעצם "ירים את הכפפה" באשר לחינוך הלא מוכר הלא רשמי שהמשרד אינו מכיר בו, לגבי חב"ד וכך הלאה.

סא"ל שלמה ועקנין: אני מודיע שהנושא הזה - וזה לא חדש - הנושא הזה הוא עניין כלכלי בלבד, וכך צריך לעודד אותו; ויש מי שירכוש אוטובוסים, אם יידע שיש מי שישלם בעבור ההסעה הזו.

סא"ל שלמה ועקנין: הרי אותו זה שמשלם עבור ההסעה הרגילה, אם יידע שיש לו תוספת - ולא בכדי הבאתי בזמנו, ללא שום קשר לאירועים, את אורט תורה סטון לגברת שוש ימין, ומה שביקשנו היה את העלות בתוספת.

סא"ל שלמה ועקנין: מה שהוא משלם כיום הוא ימשיך לשלם, ואם הוא יחבר את שני הסכומים, הוא יגיע בסופו של דבר, נאמר, לחברה לפיתוח מטה בנימין, והוא יציע; ומטה בנימין תרכוש בעבורו אוטובוסים - או חברה לפיתוח אחרת תרכוש.

סא"ל שלמה ועקנין: אני אומר לכם היום, אני בעצם מגביל חברות נוספות להסעה, כגון "ברקנית" למשל, מאזור אריאל.

סא"ל שלמה ועקנין: אני בעצם מצמצם את הפוטנציאל הזה, כי יש רצון להצטרף ולמגן אוטובוסים - ולזה נדרש תקציב.

סא"ל שלמה ועקנין: התמונה.

זבולון אורלב: שמסיעים תלמידים, ולהם תהיה תוספת של 15 אוטובוסים.

שוש ימין: בתחבורה ציבורית.

בנצי ליברמן: הסבבים שעל פי דרישות של הצבא צריכים לנסוע ממוגני ירי - נוסעים ממוגני ירי.

בנצי ליברמן: הבעיה היא שהם מתחילים לפעמים בשעה 9-9.30, כי צריך לעשות שני סבבים בבוקר, והם אינם גומרים ללמוד יותר מאוחר.

בנצי ליברמן: יש פה איזו שהיא אווירה, אני אומר: "מרוב עצים לא רואים את היער".

בנצי ליברמן: אני רוצה רק להראות את ה"יער".

בנצי ליברמן: בצד הדברים הטובים שמר אורי אריאל, שהוא "יקה" מטירת צבי, אמר אותם, ובחביבות גדולה - ואני רוצה לומר שב"קטע" של העבודה שלנו מול אנשי הקו, אזיי, למשל, גברת שוש ימין נמצאת "מחוץ לעניינים".

בנצי ליברמן: שאני שואל, 8 שבועות אחרי תחילת היריות - האם כבר העברתם את ההרשאה ל7- אוטובוסים ל"מרכבים", מר שלמה ועקנין?

בנצי ליברמן: טנקים - שנבין היכן אנו חיים.

בנצי ליברמן: אני מודיע לכם שאתם אינכם יודעים מה קורה בשטח - אני מוכן להתחייב על כך.

זבולון אורלב: ממוגן אבנים, ואני מתחיל לחשוב - הרבה אנשים אומרים לי: אתה משוגע - אני מתחיל לחשוב שאני באמת משוגע.

בנצי ליברמן: ימים של כל ראשי המועצות האזוריות.

בנצי ליברמן: או אז אני הרשיתי לעצמי שעתיים - שעתיים הייתי, נתתי שם אתמול הרצאה.

בנצי ליברמן: החבר'ה יצאו שם - אלה אנשים הרי שמכירים, הם צרכני חדשות.

בנצי ליברמן: אנחנו איננו מאמינים למשמע אוזנינו.

בנצי ליברמן: אין אנו מקבלים אפילו 10% מהתחושה, מהאווירה הכללית שאתם חיים בה, נושמים אותה, חיים אותה - ממה שסיפרת פה; והם אומרים לי: אנחנו יכולים להתחייב שאולי 5% מחברי הכנסת יודעים מה קורה פה, ב"קטע" של תפיסת התמונה הכוללת.

בנצי ליברמן: נתתי להם שלושה תחומים: אשפה, חינוך ועוד נקודה אחת - מה קורה במועצה האזורית שומרון בערך כל יום - כל יום אני צריך לשנות מערך, כי כל יום שני צירים אחרים נסגרים ונפתחים, ואז הכל משתנה.

בנצי ליברמן: הרי כל המערכת היא סנכרון אחד של מערך צירים של מאות קילומטרים שאני צריך לעשות, ודי לי בליווי אחד שאיננו בא, ודי לי שאומרים: כדי לשפוך את הזבל בהר עיבל אני צריך מסכ"ר - הקשב היטב, מועצה אזורית שומרון נוסעת עם אוטו זבל שנוסע עליו מסכ"ר.

בנצי ליברמן: האם אתה שומע איפה אנחנו חיים?

בנצי ליברמן: עכשיו, המסכ"ר לא בדיוק מגיע עכשיו; הוא מגיע בעוד שלוש שעות, ואז - אינני רוצה פה לפתוח את העניין, כי זה לא הנושא.

בנצי ליברמן: אני מודיע לכם ש40- פעם עם אוטו זבל, לשפוך את הזבל...

סא"ל שלמה ועקנין: קבוצתי שהמזבלה באזור תיפתח בעוד שעה.

בנצי ליברמן: הוא אינו נפתח בסוף.

בנצי ליברמן: "החיים בזבל".

בנצי ליברמן: קשה להסביר.

בנצי ליברמן: עכשיו, פה אני בא לעניין של הזמינות והדחיפות.

בנצי ליברמן: זאת אומרת, "בגדול", הבעיה כבר נפתרה.

בנצי ליברמן: זאת אומרת, מיפוי הצרכים ידוע, הפתרונות האפשריים - אנחנו מול אנשי המטה ומול ראשי האגפים יודעים פחות או יותר מהם הפתרונות.

בנצי ליברמן: השורה התחתונה: "מהצינור הזה לא ייצאו מים", נקודה.

בנצי ליברמן: אני, מול חברת הביטוח שלי, שילמתי הרבה תוספת של כסף, כי כבר עבר שוטף פלוס ששים.

בנצי ליברמן: הכל, מערך ההסעות - למשל העניין של חב"ד, אתמול קיבלתי אישור לחב"ד - אישור להסעות.

בנצי ליברמן: אתמול הייתה גברת יוכי גמליאל מהת.פ. שלה במחוז, מוכר שאינו רשמי.

בנצי ליברמן: נסעה לגב ההר, לבדוק את הדברים.

בנצי ליברמן: אתמול סיפרנו את בעיית חב"ד.

בנצי ליברמן: אצלנו יש הרבה בעיות של חב"ד.

בנצי ליברמן: יש לנו אוכלוסייה גדולה מאד, ויש לנו בתי ספר של חב"ד באזור, במרחב.

בנצי ליברמן: אתמול קיבלנו אישור רשמי להסיע אותם בממוגני ירי - אני אומר את זה לחיוב.

בנצי ליברמן: אבל בסוף, חבר'ה, שימעו היטב, בסך הכל מערך החינוך - אני נוסע מפה, ב12.00- יש לי ישיבה בגב ההר, עם כל רבני גב ההר, עם כל המחנכים והמנהלים, משום שיש הורים שאינם רוצים לנסוע.

בנצי ליברמן: היו שני מטעני חבלה, שני מטעני צד בשבוע האחרון – דרך אגב, בשבוע האחרון הייתה עליה משודרגת באופן בלתי רגיל במטענים וביריות על צירים.

בנצי ליברמן: אתמול מאבני חפץ מערבה אין שום ירידה, יש עליה דרסטית, "ירידה בראש של מי שכתב".

בנצי ליברמן: אבני חפץ זה קו אבני חפץ מערבה, לכיוון נתניה.

בנצי ליברמן: זה קו שאיננו צריך ממוגן ירי - אתמול, שני מקרים בשבוע האחרון - אתמול יהודי נסע פשוט, רכב ערבי עצר את האוטו, ירד, "תק", ירה צרור, נכנס לאוטו והמשיך לנסוע.

בנצי ליברמן: אתם לא יודעים איפה אנחנו חיים.

בנצי ליברמן: קשה לי להסביר לך את החרדה של האנשים.

בנצי ליברמן: אדם נוסע הביתה - זו רולטה רוסית.

בנצי ליברמן: אני אומר לך, שאין יודעים במדינה מה קורה.

בנצי ליברמן: ואני לא מדבר איתך עכשיו על מאחז 778 באיתמר.

בנצי ליברמן: אני מדבר איתך על שערי תקווה, על אבני חפץ.

בנצי ליברמן: אלפי מנשה – האם אתה ראית את חסדאי?

בנצי ליברמן: הוא נעשה אבא של האבא של האבא של הקיצוניים.

בנצי ליברמן: האדם הזה שלפני שבועיים ירו לו, לקח שופל וכיסח מטע - מה שאנשי גב ההר היום אינם עושים.

בנצי ליברמן: כי המדרג הזה, המעבר החד הזה בין אלפי מנשה, ישוב שחי מטר מהקו הירוק, שהפך להיות אחד הישובים הכי מאויימים… בכניסה לאלפי מנשה יורים.

שוש ימין: ההתקשרות, כי הנהגים שלה הפסיקו להסיע.

שוש ימין: הם אינם מוכנים לנסוע.

בנצי ליברמן: עכשיו באנו לבעיה פה.

בנצי ליברמן: הפתרונות שאני מקבל, אלה פתרונות טובים, אבל אני מתמודד עם בעיות יום-יום.

בנצי ליברמן: זאת אומרת, כל יום יש גזרות חדשות או בעיות חדשות שיוצרות אצלי צורך במתן פתרון כאן ועכשיו, ואני מקבל מהמוסדות בערך עוד חודשיים את הפתרון - שתבין את הבעיה.

בנצי ליברמן: זה בכל תחום.

בנצי ליברמן: אנחנו יושבים בוועדת החינוך - בוועדת החינוך, בגדול, בקצה של הצינור, על אף התמונה המערכתית, לא בא הדבר לפתרונו.

בנצי ליברמן: זה יוצר קריסה - אני אומר לך - אני איני נושם.

בנצי ליברמן: כל אחד ממנהלי המחלקות שלי איננו נושם.

בנצי ליברמן: אנשים עובדים 24 שעות, הביפר איננו מפסיק לעבוד, והטלפונים אינם מפסיקים לעבוד, והחרדות הן בשמיים, ומקומות שלא חשבת עליהם… אתה יודע מה?

בנצי ליברמן: בת חפר, בסדר?

בנצי ליברמן: שאלת?

בנצי ליברמן: או במתן מה קורה?

בנצי ליברמן: או ביריות על המנחת של ברק בכוכב יאיר מה קורה?

בנצי ליברמן: אני מודיע לך שיורים שם, רק לא אומרים.

בנצי ליברמן: אני מודיע לך שיורים.

בנצי ליברמן: רשום לפניך - יורים שם.

בנצי ליברמן: רק לא אומרים את זה, כי אין רוצים להגיד.

זבולון אורלב: בכוכב יאיר.

בנצי ליברמן: אבנים; ובבת חפר - כנ"ל.

יוחאי דמרי: הספר לגב ההר - אני מקפלת את כל הכביסה, שמה בארון, את הספל בכיור אני מנקה, כי אינני יודעת - אני מעדיפה שמישהו אחר, שייכנס אחרי, שיקבל בית נקי…

בנצי ליברמן: פשוט להעביר את התחושות, שמתחילות להיות בלתי אנושיות.

בנצי ליברמן: זה סיפור אחד.

בנצי ליברמן: אני יכול לספר לך מיליון כאלה, כי כל אחד עובר כך או אחרת את התחושה.

בנצי ליברמן: עוד סיפור אחד.

בנצי ליברמן: בהר ברכה, ששם הרבה פעמים יורים לכיוון כללי של הר ברכה- כשיש יריות, יש אנשים שלוקחים כורסה - הקשב - יושבים ליד הפתח עם נשק.

בנצי ליברמן: עכשיו, אם אתה שואל באמת, זה הרי לא יעיל, לא אפקטיבי בכלל, אבל כך אדם חי.

בנצי ליברמן: או שהוא יישב מתחת לשולחן, או שהוא יהיה מחומש בנשק.

בנצי ליברמן: אזיי הוא יושב עם נשק ואיננו ישן.

בנצי ליברמן: "בגדול", התשובה הזאת היא לא בגב ההר.

בנצי ליברמן: מר רון נחמן איננו אוהב לספר מה שקורה באריאל, אבל באריאל זה הרבה יותר גרוע - שם יש טנקים.

בנצי ליברמן: באריאל, בסלפית, יש טנקים, שאחת ל3-4 ימים הם יורים.

בנצי ליברמן: גבעת האנטנה, סלפית, זה אחד המקומות הקשים ביותר.

בנצי ליברמן: נלך מערבה.

בנצי ליברמן: האם אתה יודע מה?

בנצי ליברמן: בשערי תקווה, בקט"בים ואבנים, במחסום אורנית.

בנצי ליברמן: יש שם.

בנצי ליברמן: אחד הצירים – זורקי אבנים הכי מובהקים.

בנצי ליברמן: אלקנה הפך להיות משהו מאד פנימי.

בנצי ליברמן: אני מדבר איתך על אורנית.

בנצי ליברמן: אלקנה כבר מזמן הפך להיות גב הר.

בנצי ליברמן: אתם אינכם יודעים איפה אתם חיים בגיאוגרפיה הזאת.

בנצי ליברמן: הנה, ישנו פה מר שלמה ועקנין, המאשר את מה שאני אומר.

בנצי ליברמן: חבר'ה, מה שאני אומר, כל דבר - רק להיות רגיש לזמינות הפתרונות.

בנצי ליברמן: עכשיו אני אומר לך עוד משהו, וזה כללי לכל - אנחנו "בגדול", בכל המאבק הזה - אני מודיע לך שהוצאתי במשאבים שלי - קח פסיכולוגים, קח עובדים סוציאליים, קח מה שרק אינך רוצה, אני הכפלתי ושילשתי את התקציב.

בנצי ליברמן: אני, בגדול, מהמדינה לא קיבלתי שקל.

בנצי ליברמן: אני שמונה שבועות מנהל את המאבק הזה לבדי.

בנצי ליברמן: אינני ישן בלילות.

בנצי ליברמן: אני מוציא בלי חשבון, בלי חשבון, כסף, כי אחרת האנשים… מאין?

בנצי ליברמן: מהאובליגו שלי.

בנצי ליברמן: אני דוחה ספקים.

בנצי ליברמן: מה שקורה אצלי, בגלל שאני עובד על תב"רים, למשל משרד השיכון, אני עובד בהיקפים גדולים.

בנצי ליברמן: אינני משלם לספקים, והם יורים לי בראש - ואני לוקח את הכסף ולוקח פסיכולוג.

בנצי ליברמן: כן, משם אני לוקח.

בנצי ליברמן: ואני, בעוד חודשיים, המועצה שלי תפסיק לעבוד.

סא"ל שלמה ועקנין: כאורך נשימה לעוד חודשיים-שלושה חייב להימצא תקציב נוסף, במיוחד לנושא המיגון.

סא"ל שלמה ועקנין: אין מבקשים תקציב לנושא הרכש.

סא"ל שלמה ועקנין: יש גם יזמים שמוכנים לרכוש כלי רכב קטנים - אחת הסוגיות המורכבות שאנחנו איננו מדברים עליהן יותר מדי, אבל יש מסיעים שמוכנים לרכוש.

סא"ל שלמה ועקנין: אנחנו גם ישבנו אצל גברת שוש ימין בנושא הזה, אתמול.

סא"ל שלמה ועקנין: יש המוכנים; אני דוחה אותם.

סא"ל שלמה ועקנין: בגדול אני דוחה אותם.

סא"ל שלמה ועקנין: יש כאלה שמוכנים לרכוש, ונרכש התקציב למיגון.

סא"ל שלמה ועקנין: צריך לזכור שרכש הרכב הקטן זה 150,000 שקל, והמיגון שלו זה 240,000 ש"ח.

סא"ל שלמה ועקנין: זה היחס של הרכב הקטן.

סא"ל שלמה ועקנין: נקודה אחרונה, שנוגעת גם למיפוי כל המוסדות שאינם כל כך מוכרים, במסגרת גם סיכום של אתמול - זה היה יום פורה אתמול.

סא"ל שלמה ועקנין: אנחנו נשב בשבוע הבא עם כל הרשויות ביהודה, בשומרון ובבקעת הירדן, נשב עם כל אחד ואחד, עם כל הגופים שנוגעים בעניין - מחלקת ההסעות ומחלקת החינוך, בנושא ההסעות - נמפה את הכל, לרבות החינוך המיוחד…

מרדכי סמט: בנצי ליברמן, אני רוצה לומר קודם כל ברכת יישר כוח לשני הגופים - קודם כל למורים וגם למנהלים ביש"ע, ובמיוחד באזור בנימין שביקרתי בו .

מרדכי סמט: כמו התיאור שתיאר כרגע מר בנצי ליברמן, חשתי בפסגות ב15- בחודש, יום למחרת הירצחה של שרה, זיכרונה לברכה.

מרדכי סמט: הייתי בבית ספר, נכחנו בשעת יריות, כאשר היינו בשיעור מוסיקה, ומספרים לי המורים ומנהלת בית הספר שלפני חמישה ימים היא ילדה, ויתרה על חופשת הלידה וחזרה לעבודה; אני מדבר על גברת אוולין הרוש - אני מצדיע למנהלת הזאת, אם כי יש בעיה עם ביטוח לאומי, אבל לא זאת הבעיה.

מרדכי סמט: חשתי - ילדים תחת יריות.

מרדכי סמט: אומרת לי המנהלת, מוטי, אתה רואה את היריות?

מרדכי סמט: הריצה הזו, לא הבנתי מה הריצה של הילדים… היא אומרת: 70% מתלמידי בית הספר, כיתות א-ג, 70% חזרו להרטיב - אף ייעוץ לא הגיע אליי, אף פסיכולוג לא הגיע אליי, יש לי בעיה.

מרדכי סמט: המשרד רוצה ונותן, אך אנשים אינם מגיעים כי הם פוחדים.

מרדכי סמט: אני אתן ברכה למורים שמשקיעים מעל ומעבר, גם למנהלים וגם ברכת יישר כוח למשרד.

זבולון אורלב: הבחירות, דיברתי על זה ש- 5 חודשים אין שר חינוך.

זבולון אורלב: התלבטתי אם לנקוט את המשפט שהממשלה מפקירה את החינוך, בכך שאין שר חינוך - שאין מי שדואג לתקציבים.

זבולון אורלב: אחרי מה שאני שומע פה, אני שמח שאמרתי את זה.

זבולון אורלב: התלבטתי, גם צעקו לי, אמרו לי: מר אורלב, אתה מתבטא בקיצוניות - כי אני אינני נתפס כאדם קיצוני.

זבולון אורלב: אמרתי: כך אני מרגיש.

זבולון אורלב: אני רואה שלא הפרזתי.

מרדכי סמט: כוח למורים ולמנהלים, הרי אני מברך גם את המשרד.

מרדכי סמט: הערנות - אני אומר לך - אנשים הגיעו.

מרדכי סמט: קח את מנהל המחוז ואנשיו, אנשים מגיעים לרשויות - פשוט בסדר; מעל ומעבר.

זבולון אורלב: ביום חמישי ב12- בצהרים, ואני שומע שהמנכ"לית הייתה בבוקר, גם בניחום אבלים וגם לאשר את בית הספר שם, או אז אני אמרתי שם, גם במקום, שאני מברך אותה.

מרדכי סמט: אומר, אני רוצה לומר בקול רם למר גד אבוקסיס שאמרתי: תנו לי כמה שאלות, שאני אשאל, במה, איך פותרים את הבעיה.

מרדכי סמט: דברים פשוטים ביותר שאנשים אינם מבינים.

מרדכי סמט: אבל אחרי שמר בנצי אמר, אני מרשה לעצמי לומר: הבו לי בת שירות לאומי, רק ליד מזכירת בית ספר.

מרדכי סמט: עמדתי 20 דקות, ואני רואה את רשימת ההורים שמתקשרים: מתי יש יריות?

מרדכי סמט: מתי מסיימים?

מרדכי סמט: מי מלווה, ואיך מלווים?

מרדכי סמט: וזה סדר היום שם.

מרדכי סמט: אתה חש, אתה אומר למנהלת: את זה את עושה?

מרדכי סמט: היא אומרת: מדי יום.

מרדכי סמט: היא אומרת: תן לי רק בת שירות לאומי במקום המזכירה, שהיא תענה.

מרדכי סמט: תן לי או עוד טלפון, או עוד קו, או עוד פלאפון.

מרדכי סמט: שמישהו ייתן תשובה ומענה באותו רגע.

זבולון אורלב: בתחבורה ציבורית.

זבולון אורלב: כשהיא נרשמה לשנת שבתון, היא לא העלתה על הדעת - ואינני חושב שיש מישהו במדינה שיכול להעלות על דעתו לחייב את המורה הזאת עכשיו לנסוע בלילה.

מרדכי סמט: את ההסעות.

מרדכי סמט: אבל 17 המורות הללו - לעשות את זה באחד הישובים המרכזיים - אין לי ברירה.

מרדכי סמט: הן לא ייסעו.

מרדכי סמט: הן יפסידו שנת לימודים.

זבולון אורלב: למר גד אבוקסיס, עם העתק אליי, על הבעיה, ומה שאתם מציעים לפתרונה.

זבולון אורלב: יש ועדה, שאני מקבל רושם שהיא עובדת כראוי, ואני משבח אותה על כך, ויינתן פתרון.

זבולון אורלב: הרושם שלי הוא כזה, שהמשרד באמת פועל כשורה, משתדל למצוא פתרונות - השתדלות רבה.

זבולון אורלב: הבעיה כרגע, כפי שאני מבין, היא תוספת התקציב ששר החינוך עם שר האוצר אמורים לאשר.

זבולון אורלב: עד רגע זה אני מבין שמשרד החינוך והתרבות לא קיבל תשובה.

אברהם צדקה: המשרד.

זבולון אורלב: על תוספת של 12 מיליון שקל.

זבולון אורלב: יש החלטת ממשלה.

זבולון אורלב: דרך אגב, אומרים לי שזה אושר בוועדת הכספים לפני שבוע.

זבולון אורלב: ככה פורסם - אני לא בדקתי.

זבולון אורלב: והממשלה אישרה, וועדת הכספים אישרה, זה בסדר גמור.

זבולון אורלב: מאידך גיסא, אתה שומע שיושב פה ראש מועצה אזורית, שהיא בכל זאת אחת המועצות הבעייתיות בתחום הלחימה כרגע, שהיא גם מועצה עצומה בהיקפה.

זבולון אורלב: תחשוב שהישוב הדרומי-מערבי שלה הוא אזור מחסום חבלה בקלקיליה - זה פחות או יותר הקצה הדרומי-מערבי שלה…

בנצי ליברמן: שערי תקווה.

זבולון אורלב: קדים - שזה אזור עפולה.

בנצי ליברמן: ולהיכנס.

זבולון אורלב: קיימות; אישורים קיימים.

זבולון אורלב: בסופו של דבר - שורה תחתונה: 8 שבועות, חודשיים ימים, אין עדיין הזרמה תקציבית, ובינתיים המועצה… המשרד אומר שאין לו תשובות עדיין ממשרד ראש הממשלה.

זבולון אורלב: בלי שום ספק, הפניה שלנו צריכה להיות פניה למשרד ראש הממשלה.

זבולון אורלב: אני אינני רוצה, מפאת אחריותי, אינני רוצה כרגע לקבל החלטות, אלא במובן זה שאנחנו רשמנו לפנינו את הדיווח, ואנחנו, בעניין ההסעות, אנחנו מבקשים שהכללים יחולו על כלל ההסעות ביהודה ושומרון בלי הבחנה, כולל גם נושא המימון לתוספת המיגון.

זבולון אורלב: בנושא הזרמה תקציבית, אנחנו רושמים שקיימת בעיה, שעדיין לא אושרו תקציבים נוספים.

זבולון אורלב: כל מה שבוצע, בוצע משינוי סדרי עדיפויות בתוך המשרד - ואנחנו מברכים את המשרד.

זבולון אורלב: אני אומר פה שאנסה להיפגש בדחיפות עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

זבולון אורלב: אם אין תוצאות, אני חושב שאזמן ישיבה דחופה נוספת של הוועדה ליום שני או ליום שלישי; אבטל נושא אחר, ואני סבור שבישיבה הזאת יהיה מספר גדול מאד של חברי כנסת, כדי לקבל החלטות מאד מאד ברורות וכולל, כנראה, להעלות את הנושא למליאה.

זבולון אורלב: אין עולה על דעתי שלא רק ששר החינוך איננו מבקר במוסדות חינוך, מזה חודשיים ימים, בישובים שנמצאים תחת אש, אלא גם אין נותנים פתרונות תקציביים.

זבולון אורלב: זה אינו מתקבל על דעתי.

זבולון אורלב: בשלב הזה אינני רוצה כרגע להכריז שום דבר, אלא לנסות לפתור את זה בדרכי נועם.

זבולון אורלב: אני שוב רוצה באמת לברך גם את המורים ביש"ע וגם את ראשי המחלקות ואת ראשי המועצות ביש"ע, וגם לברך את משרד החינוך - ובעיקר את המנכ"לית, את הסמנכ"ל ואת מנהלי המחוזות הנוגעים בדבר - שעל פי הדיווחים, ואני גם כך מתרשם, באמת עושים עבודה מאד נאמנה; וכמובן גם את מנהלי האגפים שנוגעים בדבר, ההסעות, הביטחון; וגם נברך את קצין ההגנה המרחבית, שבאמת ההרגשה שלנו ש"מחבקים" כראוי, שמטפלים כראוי, מתייחסים כראוי.

זבולון אורלב: כאמור, המחסום שאני רואה אותו הוא הנושא התקציבי, שאנחנו נעזור לחלץ אותו.

דבר אחד: שאלה אחרונה, אם ניתן לשאול, לגבי בית הספר בכפר דרום – האם הוא אושר?

דבר אחד: האם הוא לא אושר?

גד אבוקסיס: ארד.

גד אבוקסיס: להגיד לך תשובה סופית שאושר פורמלית - אין אני יכול.

גד אבוקסיס: אין לי התשובה.

גד אבוקסיס: בסך הכל יש היערכות.

זבולון אורלב: בכתב ומהר, מה קורה עם כפר דרום.

זבולון אורלב: ביקרנו שם, וגם קיבלתי על עצמי.

זבולון אורלב: עוד כסיכום, אני מקבל את הערכת הרמטכ"ל שאין מדובר פה בטווח קצר.

זבולון אורלב: נושא ניידות התלמידים הוא נושא בעייתי, ואני חושב שבכל מקום שבו ניתן לחשוב על ארגון מחדש של מערכת החינוך, באופן שהוא יחסוך נסיעת תלמידים, דוגמת כפר דרום, דוגמת תלמידי החינוך המיוחד, ועוד דוגמאות נוספות, כדאי להקדים מחשבה למעשה.

גד אבוקסיס: רוצה לפרסם זאת.

גד אבוקסיס: בסך הכל המשרד נערך בתכנית מגירה - יש כבר תכנית, מול הרשויות, כדי לתת מענה לכל ישוב שמחר תהיה לגביו הוראה צה"לית, או החלטה של הישוב, שאין מסיעים ילדים, ונותנים פתרון.

גד אבוקסיס: קח את שלושת הישובים בדרום: כפר דרום, רפיח-ים ופאת שדה - אנחנו נתנו מיד מענה לילדים האלה, שלא ייסעו.

גד אבוקסיס: היום יש דיון אצל מר ליברמן לגבי בית הספר לבנות שנמצא באלון מורה.

גד אבוקסיס: אם ילדים לא ייסעו, אנחנו נמצא פתרון.

זבולון אורלב: בטחון מיוחד, ייתכן שהוא מחייב שינויים בהיערכות ארגון מוסדות החינוך; ואני, באמצעותך, ממליץ בפני ראשי הרשויות בפורומים מתאימים, לחשוב על הדברים האלה באופן רציני - ולא אחרי זה, תחת פיגועים, חס וחלילה, כמו כפר דרום.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.