ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 192, 2000-11-14 13:00

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך והתרבות בעניין הצעתו של ידידי חבר הכנסת יורי שטרן לגבי ספורט הנכים.

זבולון אורלב: אני מקדם בברכה את חברינו הספורטאים הנכים.

זבולון אורלב: בראשית הדברים אני רוצה להביא את ברכתה של ועדת החינוך והתרבות למשלחת האולימפית באולימפיאדת סידני שאני חושב שהביאה כבוד גדול מאוד, בהסכמה לאומית רחבה מאוד, גם למדינת ישראל וגם לספורט.

זבולון אורלב: אני חייב לומר דווקא כיושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, למרות שהדברים הם בנליים, שהרוח תמיד מנצחת.

זבולון אורלב: למרות שלכאורה בספורט נראה שהגוף מנצח אבל לנשמה ולרוח יש משקל גדול מאוד.

זבולון אורלב: הספורטאים הנכים הוכיחו את המשקל של הרוח והמשקל של הנשמה.

זבולון אורלב: אני גם רוצה לברך את הספורטאים באופן אישי.

זבולון אורלב: אני מבין, מר יוגב קנזי, שאתה מייצג את מקבלי המדליות.

זבולון אורלב: אני באמת רוצה לברך אותך על הדבר הזה.

זבולון אורלב: אני רוצה להגיד עוד דבר.

זבולון אורלב: קיימנו דיון עם הספורטאים הנכים לפני כמה חודשים ואז שוכנעה ועדת החינוך והתרבות שכל התקצוב של ספורט הנכים הוא לצערנו גם נכה וצולע והוא לא מתוקצב כראוי.

זבולון אורלב: הצענו אז להקים מעין ועדה ממלכתית, שירכיב אותה שר המדע, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: פנינו אליו ולתדה

זבולון אורלב: מתנו קיבלנו תשובה שלילית, שהוא לא חושב שהוא צריך להרכיב ועדה והכל תקין ושפיר.

זבולון אורלב: גם כשאני נלחם אני בדרך כלל קורא עוד פעם לשלום ולפיכך פניתי אליו בשנית ואמרתי לו שאני מבקש הפעם את תשומת ליבו האישית, אולי מישהו הכשיל אותו בתשובה לא ראויה ואני מחכה לתשובתו.

זבולון אורלב: אמרתי לו במפורש שאם אמנם הוא יסרב להקים כזאת ועדה, שכמובן צריכה להיות מקובלת גם עלינו, אני אשקול להציע לחברי חברי-הכנסת להקים ועדת חקירה פרלמנטרית כדי לבדוק את כל הנושא הזה של תקצוב ספורט הנכים בכלל והאולימפיאדה בפרט.

זבולון אורלב: אני מנצל את ההזדמנות שאנחנו עוסקים בנושא כדי לומר את הדברים האלה.

זבולון אורלב: אבקש עכשיו מחברנו חבר-הכנסת יורי שטרן שיעלה את הצעתו, בבקשה.

יורי שטרן: תודה כבוד היושב-ראש.

יורי שטרן: אני חושב שהוועדה בראשותך יכולה למלא תפקיד מאוד פעיל לטובת העניין, שהוא לא רק עניין ספורטיבי, למרות שיש לו חשיבות ספורטיבית גדולה מאוד, ואני אציין את זה עוד מעט.

יורי שטרן: מדובר פה על פעולה חברתית הרבה יותר רחבה, שיש לה השלכות גם על היחס של החברה לנכים, שזה אחד המדדים בכלל של התקדמות החברה האנושית, למעמדם של הנכים בארץ ואולי הכי פרקטי - פשוט לשיקומם.

יורי שטרן: יושבת פה גברת ולנטינה לוינסקי, שעוסקת בזה.

יורי שטרן: הספורט הוא אולי האמצעי הכי טוב לשיקום.

יורי שטרן: קידום הספורט הוא גם קידום השיקום ולכן יש לזה השלכות חשובות ביותר לבריאות.

יורי שטרן: אפרופו, לגבי ההוצאה התקציבית בסוף הדרך, אם משרד האוצר היה מחשב את זה אולי הוא היה רואה את ההשקעה בספורט הנכים בעיניים אחרות מאשר הוא רואה אותה כעת.

יורי שטרן: ביקשתי להעלות את ההצעה הזאת בדחיפות ונענית מייד, אדוני היושב-ראש, וגם נשיאות הכנסת אישרה את זה בגלל המצב הפרדוכסלי שנוצר בשבוע שעבר.

יורי שטרן: באותו שבוע שבירכנו את המשלחת האולימפית של ישראל שחזרה מאולימפיאדת הנכים על ההישגים הנפלאים שלה - והלוואי והיתה לנו משלחת אולימפית רגילה שהיתה משיגה כל-כך הרבה מדליות ותוצאות טובות - באותה עת בשבוע שעבר הכריז מר דורון יהודה, שהוא יושב-ראש ארגון הנכים אבל הוא גם יושב-ראש אחת מקבוצות הספורט בכדורסל בנתניה, שהיא אלופת ישראל בכדורסל הנכים, על פירוק הקבוצה בשל היעדר תקציבים.

יורי שטרן: בהיעדר תקציבים הקבוצה לא יכולה להמשיך ולפעול.

יורי שטרן: המפגש הדרמטי הזה בעיני, בין ההישגים וההצלחות לבין המצב העלוב שבו נמצא ספורט הנכים, הוא זה שגרם לי לבקש להעלות את זה בדחיפות ולכן אנחנו דנים על כך בוועדה.

יורי שטרן: מדינת ישראל ראתה ורואה לאורך שנים רבות הישגים גדולים מאוד בספורט הנכים.

יורי שטרן: בזה תמיד היינו יותר מצטיינים מאשר בספורט הכללי.

יורי שטרן: אנחנו עלולים לאבד את זה כי אין כמעט תשתית שמאפשרת לדור הצעיר של הנכים להיכנס למסלולים שמאפשרים אחר-כך הישגים טובים בספורט.

יורי שטרן: הבסיס היה, כפי שאני יודע לפחות, של נכי צה"ל והמתקנים המיוחדים שהיו להם וכל התהילה שהיתה מסביב.

יורי שטרן: היום אנחנו מדברים על ציבור הרבה יותר רחב של נכים ונכי צה"ל הם רק חלק קטן מזה.

יורי שטרן: התהילה עברה עם עוד כמה דברים קדושים בעבר ופחות קדושים בהווה.

יורי שטרן: לכן אנחנו נמצאים עם הבסיס הצר ביותר של פיתוח ספורט הנכים בארץ.

יורי שטרן: אני חוזר ואומר, הספורט הזה, מעבר לכך שהוא מייצג אותנו בצורה היפה ביותר במישור הבינלאומי, שאנחנו בדרך כלל לא נראים בו טוב, יש לו השלכה על בריאותם של האנשים העוסקים בזה.

יורי שטרן: האפשרויות שעומדות בפנינו היום הן רבות מאוד, גם בגלל העלייה הגדולה שהגיעה בעשור האחרון.

יורי שטרן: העלייה הזאת הביאה גם מספר רב של מומחים לפיזיותרפיה, שלא היתה מפותחת כל-כך בארץ וזה המכשיר גם לשיקום וגם לקידום ההישגים הספורטיביים.

יורי שטרן: לכן ביקשתי להזמין את גברת ולנטינה לוינסקי, שמייצגת את הידע הזה, שהוא היום זמין באין השוואה לעבר.

יורי שטרן: העלייה הביאה גם מספר גדול של נכים בעלי כושר ספורטיבי גדול שלא משולבים היום במערכות ספורט הנכים הישראלים.

יורי שטרן: לכן גם פה יש פוטנציאל גדול.

יורי שטרן: אבל שני הפוטנציאלים האלה צריכים להיפגש עם האמצעים, עם הכסף, עם התקציבים ואנחנו חייבים לדאוג לכך וחייבים לדון ולראות איך נוכל להרחיב ולהגדיל את ההישגים שיש לנו ולהמשיך בעתיד.

יורי שטרן: והאמירה האחרונה היא אישית.

יורי שטרן: אני בכנסת עוסק יחסית הרבה בנושא הזה של נכות כי כשהייתי עוד נער בן 16 עברתי חוויה קשה.

יורי שטרן: נפגעתי בתאונת דרכים עם חשמלית ובעצם הייתי בגבול הדק ביותר, הבדל של שניה קטנה בין להיות נכה, או אולי בכלל לא להיות בחיים לבין לצאת מזה כמו שיצאתי.

יורי שטרן: אני יודע שבין אדם בריא לבין נכה הגבול הוא מטושטש לגמרי.

יורי שטרן: זה הרי דבר שמאיים על כל אדם בריא ולכן ההתייחסות שלנו לזה צריכה להיות בהתאם להבנה הבסיסית הזאת, שזה לא איזה עם אחר, זה לא איזה אדם אחר שפשוט לא התמזל מזלו.

יורי שטרן: זה כל אחד מאיתנו חלילה.

יורי שטרן: ולכן אנחנו צריכים לדאוג למערכת הגונה.

יורי שטרן: הם אנשים פרודוקטיביים, אנשים שמביאים למדינת ישראל הרבה מאוד וההצלחות באולימפיאדה האחרונה הן פשוט עוד הוכחה לכך.

דורון יהודה: אני רוצה קודם כל להגיד תודה לך, אדוני היושב-ראש, וגם לחבר הכנסת יורי שטרן שהיה היוזם של המפגש ושמע את המצוקה שלנו.

דורון יהודה: אני היום לא הולך לדבר על המצוקה רק של נתניה.

דורון יהודה: אני רוצה לדבר בשם הפורום של הקבוצות הקטנות, שאין אליהן בכלל התייחסות.

דורון יהודה: ההתייחסות אליהן היא ממש שולית.

דורון יהודה: אני מדבר על המצוקות של כל הקבוצות הקטנות שלא נמצאות במסגרות של נכי צה"ל או של איל"ן, שם יש בית ויש מתקנים.

דורון יהודה: אחד הדברים שאנחנו נתקלים בהם הוא חוסר השוויון כלפי ספורט הנכים.

דורון יהודה: אני לא רוצה שיקראו לזה ספורט נכים.

דורון יהודה: שיקראו לזה ספורט.

דורון יהודה: אם היו קוראים לזה ספורט אז לא היה הבדל.

דורון יהודה: מה ההבדל בין קבוצה בליגה לאומית שמשחקת ברמה גבוהה על כסא גלגלים לבין קבוצה שעומדת על הרגליים ומשחקת?

דורון יהודה: מדוע הקבוצה שעומדת צריכה לקבל יותר כסף ואילו הקבוצה שיושבת על הכסא מקבלת פחות?

דורון יהודה: אני לא מבין את זה.

דורון יהודה: כשאני מגיע בספורט לאותו שלב אני רוצה לקבל אותה התייחסות.

דורון יהודה: אני לא רוצה לקבל עדיפות, שמגיעה לי, אבל לפחות אותו דבר.

זבולון אורלב: נדמה לי שההוצאות על קבוצת ספורט נכים הן הרבה יותר גבוהות.

דורון יהודה: נכון, ההוצאה הרבה יותר גבוהה, זה ברור.

זבולון אורלב: כלומר אתה לא רוצה שישלמו גם לזה וגם לזה 100 שקלים אלא אתה אומר שכדי להחזיק קבוצת ספורט נכים - - -

יורי שטרן: לעומת קבוצה רגילה הוא מקבל לא 100 שקל אלא הוא מקבל 1/100.

דורון יהודה: כדי להמחיש, רוב הקבוצות בפריפריה מקבלות היום מהעיריה 60,000-70,000 שקלים, עד 100,000 שקלים לשנה, ובזה כלול סל הספורט של אותה עיריה.

דורון יהודה: הכסף שאנחנו מקבלים, אם אתה משווה לקבוצה המקבילה באותו ענף ובאותה ליגה שעומדת על הרגליים אתה רואה שהפער בין שתי הקבוצות הוא עצום.

דורון יהודה: אני אתן לך דוגמא.

דורון יהודה: הקבוצה המקבילה בנתניה קיבלה 1.3 מיליון שקל ואילו אני קיבלתי 81,000 שקל.

דורון יהודה: שתי הקבוצות הן בליגה הלאומית.

דורון יהודה: אני נמצא במקום ראשון בליגה והם מתנדנדים ונמצאים על סף ירידה לליגה השניה.

דורון יהודה: אני שואל, למה?

דורון יהודה: למה זה צריך להיות?

דורון יהודה: זה אותו ענף ספורט.

דורון יהודה: היום בכל העולם הספורט הופך להיות ספורט הישגי, מעבר לשיקום, ספורט מקצועני.

דורון יהודה: צריך להשקיע יותר, צריך להשקיע יותר אימונים על מנת להתחרות עם הקבוצות שהן ברמה הרבה יותר גבוהה מאשר בארץ.

דורון יהודה: אתה נכחת באחד המשחקים וראית איזה משחק קשה, איזה מאמצים היו צריכים להשקיע.

דורון יהודה: הדברים האלה עולים כסף, מה לעשות.

דורון יהודה: צריך לשלם לאנשים, צריך לשלם עבור נסיעות ואולי שכר דירה כשמעבירים שחקן מעיר לעיר.

דורון יהודה: כל הדברים האלה הם עניין של כספים.

דורון יהודה: אם זה קבוצה שעומדת על הרגליים אז היא מגיעה לכל.

דורון יהודה: אם זה קבוצה של נכים אז ככה מתייחסים אליה.

דורון יהודה: את זה אנחנו רוצים לשנות.

דורון יהודה: המצב הזה לא יכול להימשך.

דורון יהודה: בשנה שעברה היו מספר קבוצות שנסגרו בגלל בעיות תקציב, למשל בפתח-תקווה, בנתניה, ברמלה, בלוד ובקריית-גת.

מומו אלנקווה: ואלה קבוצות שהביאו הישגים.

דורון יהודה: בכל האיזורים שאין להם כוח כלכלי נסגרות קבוצות בגלל שאין להן אמצעים.

שמוליק לנקסנר: לא רק נסגרו קבוצות אלא בעקבות זה בקריית-גת אין יותר ספורט, ברמלה אין יותר ספורט, בלוד אין יותר ספורט.

שמוליק לנקסנר: זה לא קבוצה אחת שנסגרת מתוך ארבע.

שמוליק לנקסנר: אין יותר ספורט.

מומו אלנקווה: אין לנכים מה לעשות שם.

דורון יהודה: במשך 30 שנים כמעט אני מוביל את הפעילות באיזור שלי, בנתניה.

דורון יהודה: אנחנו רואים דבר שהולך ומתמוטט לנו מול העיניים ואני חושב שזה חמור מאוד.

דורון יהודה: זה לא שאני לא יכול להקים את הקבוצה ולהשאיר אותה במתכונת שלה כך שהיא תשחק בליגה, אבל להגיע ל-top ולרדת ב"מכה" אחת - אני חושב שזה דבר שאסור לנו לתת.

דורון יהודה: זה הכל בגלל מחסור באמצעים כספיים.

דורון יהודה: הבעיה הנוספת שלנו היא שגם כשאתה מקבל את ה-81,000 שקל או את הכסף שאתה מקבל, על כל מיתקן אתה חייב לשלם.

דורון יהודה: זאת אומרת, אתה מקבל כסף ועוד לפני שקיבלת אותו כבר קיזזו לך אותו.

דורון יהודה: אתה צריך לשלם על האולם, על החשמל, לשלם לאיש שמשגיח שהאולם ישאר מסודר ושלא יעשו בו כל מיני דברים, שמים שומר מטעם העיריה ואתה משלם.

דורון יהודה: אתה מגיע למצב שמה שקיבלת - כאילו לא קיבלת.

דורון יהודה: אני יודע שזה כסף שבא מתקציב התמיכות של העיריה והעיריה יכולה להחליט למי היא נותנת ולמי לא.

דורון יהודה: אבל אני חושב שאתם בכנסת חייבים לעשות תקנה, או לא יודע מה, ולומר לרשויות המקומיות עצמן שאם הן מחלקות, צריכים לחלק את זה לפי קריטריון של רמת הליגה.

דורון יהודה: לא יכול להיות שקבוצה אחת תקבל יותר וקבוצה אחרת פחות.

דורון יהודה: אם הם ינהגו אחרת אז יכול להיות שצריך להפסיק להזרים לאותה רשות תקציבים.

דורון יהודה: לא יכול להיות שעיריה תעשה מה שהיא רוצה.

דורון יהודה: אתה רואה את האפליה שצועקת לשמים וכולם אדישים.

דורון יהודה: אני רוצה לתת לכם פירוט, שמופיע גם בדף שמסרתי לכם.

דורון יהודה: ציבור הנכים הוא ציבור מאוד גדול.

דורון יהודה: בכל עיר יש עשרות אלפי נכים.

דורון יהודה: אנחנו שואלים את עצמנו: איפה כל הספורטאים?

דורון יהודה: הקבוצה שלנו בנתניה היא המקסימום שאנחנו יכולים לעשות מהכספים שאנחנו מצליחים לגייס ולהביא.

דורון יהודה: אין לנו את המשאבים הכספיים כדי להרחיב את הפעילות, כדי לגרום לציבור גדול יותר של נכים להצטרף לספורט.

זבולון אורלב: אני יודע איך הספורט הרגיל מאורגן, עם איגודים וקבוצות.

זבולון אורלב: איך אצלכם זה מאורגן?

זבולון אורלב: גם איגודים וגם קבוצות?

אורי חרל"פ: ההבדל הוא שפה זה התאחדות אחת, התאחדות ספורט נכים, שמארגנת את כל הענפים.

אורי חרל"פ: להבדיל מהמצב אצל הבריאים שם יש איגוד אתלטיקה בנפרד ואיגוד כדורסל וכדומה.

זבולון אורלב: פה בעצם אין את השלב של האיגודים.

ראובן הלר: היא מארגנת את הענפים האולימפיים בלבד.

ראובן הלר: יש עוד הרבה ענפים לנכים שלא מאורגנים על-ידי ההתאחדות אלא מאורגנים על-ידי ארגון כמו איל"ן או ארגון אחר.

ראובן הלר: המקצוע הוא לא ענף אולימפי ואז אנחנו לחלוטין לנפשנו.

ראובן הלר: ההתאחדות עוסקת רק בספורט ההישגי של המקצועות האולימפיים.

דורון יהודה: כמו שאמרתי, ציבור הנכים בכל עיר ועיר הוא ציבור די גדול.

דורון יהודה: הרבה נכים צועקים שהם רוצים לעשות פעילות ספורטיבית, אפילו לא תחרותית אלא לשם שיקום.

דורון יהודה: אנחנו לקחנו נכים ממש ברגע שהם נפצעו, הוצאנו אותם מבית החולים ואמרנו להם: בואו תציצו, תיראו מה יש.

דורון יהודה: אדם שנפגע נכנס ל-down פנימי, מתחיל להסתגר, לא רוצה לצאת מדל"ת אמותיו.

דורון יהודה: אחד הדברים שמוציאים את הנכה מדל"ת אמותיו הוא כשאתה לוקח אותו לאותו מרכז והוא רואה שיש נכים שמשחקים כדורסל וטניס וכולי וכולם שמחים ועליזים ועושים פעילות ויש מפגש של בנות ובנים.

דורון יהודה: אתה מביא אותו לשם ופתאום הוא מוצא את עצמו כאדם השווה משהו.

דורון יהודה: החיים לא נגמרו ברגע שהוא נפצע.

דורון יהודה: יש עוד טעם לחיים כי יש עוד הישגיות שהוא יכול להגיע אליה, לעשות פעילות, להתנדב, לעשות כל מיני דברים.

דורון יהודה: הרבה נכים השתקמו כתוצאה מכך, יצאו מה- downשלהם, יצאו לעבוד והסתגלו בעבודה רק בגלל שהם הגיעו לפעילות חברתית ספורטיבית שהוציאה אותם והראתה להם שהעולם לא נגמר.

דורון יהודה: להיפך, הם מראים את ההישגיות שלהם ומראים לכל האנשים הבריאים שהם מסוגלים לעשות הכל אותו דבר על אף שיש להם את המגבלה, את הקושי לא להיות נייד.

דורון יהודה: אנחנו כקבוצות צריכים לשלם להתאחדות ספורט הנכים תשלומים על מנת להיכלל בהתאחדות.

דורון יהודה: מאיפה אנחנו נביא את הכסף?

דורון יהודה: לא רק שאנחנו לא מקבלים, אנחנו גם צריכים לשלם.

דורון יהודה: אני צריך לשלם 3,000 שקל על כך שאני חבר בהתאחדות.

דורון יהודה: על כל שחקן שאני מביא אני צריך לשלם 100 שקל להתאחדות דמי הרשמה.

דורון יהודה: אני צריך לשלם עבור הבדיקות הרפואיות, שנקבעו בתקנות של חוק הספורט.

דורון יהודה: אני חייב מאמן מקצועי שעולה לי פי שלוש.

דורון יהודה: אני חייב לעשות עוד כהנה וכהנה דברים, על-פי הדרישות, להעסיק חובש ורופא.

דורון יהודה: כל הדרישות האלה הן כבר כשלעצמן גורמות לנו לחשוב האם כדאי להקים קבוצה.

דורון יהודה: אנחנו נמצאים במצב שעם הכסף הקטן שנקבל כרגע אנחנו לא יכולים אפילו להתחיל.

מומו אלנקווה: הייתי מבקש שתשמע את זוכה מדליית הארד שלנו, מר יוגב קנזי, שיספר לך כספורטאי מה הוא עבר עד שזכינו כולנו במדליה המפוארת שהוא הביא למדינת ישראל.

זבולון אורלב: מר יוגב קנזי, קודם כל באמת כל הכבוד על מדליית הארד בקפיצה לרוחק.

יוגב קנזי: קודם כל, על ההישג שמעתם.

דורון יהודה: הוא עשה לנו שמחת תורה במשלחת.

דורון יהודה: זאת היתה מדליה ראשונה לקראת שמחת תורה.

יוגב קנזי: אני מתאמן במסגרת של ספורטאים בריאים, עם האתלטים הכי טובים בארץ.

זבולון אורלב: תרשה לי לשאול, מה הנכות שלך?

יוגב קנזי: כתף ימין שלי משותקת מלידה.

יוגב קנזי: אני מתאמן עם מר דוד קושניר, שהוא מאמן לאומי בקפיצה לרוחק.

זבולון אורלב: שהיה בעצמו אלוף ישראל, גם בקפיצה לרוחק ונדמה לי שגם בקפיצה משולשת.

יוגב קנזי: הוא ייצג את ישראל באולימפיאדה ב-1956 במלבורן.

יוגב קנזי: בשנה האחרונה, בעזרת סיוע של מועדון איל"ן, שמימנו לי שנה אקדמאית, שזה המינימום שביקשתי בשביל להמשיך, כי לא רציתי לוותר על הלימודים, הצלחתי בסיוע של מאמן מקצועי להביא את ההישג הזה.

יוגב קנזי: קפצתי לרוחק 6.63 מטר.

יוגב קנזי: אני מדורג שמיני בארץ.

יוגב קנזי: השתתפתי באליפות ישראל ללא נכים ואני מדורג בין האתלטים הטובים בארץ.

זבולון אורלב: מה הוא השיא הלאומי לבריאים?

יוגב קנזי: השיא הוא 7.96 מטר, של רוגל נחום, שמר דוד קושניר אימן אותו.

יוגב קנזי: אני רוצה שתבינו באיזה קשיים אני נתקל בתור אדם עם מוגבלות, וללא תמיכה שמקבל ספורטאי רגיל.

יוגב קנזי: שירתי בצבא 3 שנים, אני אדם פרודוקטיבי, עובד ולומד, כמו כל אדם אחר.

יוגב קנזי: ספורטאי רגיל, לא נכה, מקבל מימון מהאגודות, אם זה ציוד, אם זה מילגה, וסיוע מהמדינה, דברים שאני לא קיבלתי אף פעם.

יוגב קנזי: אני שייך למועדון איל"ן, למרכז הספורט של איל"ן שמר ראובן הלר מנהל אותו.

זבולון אורלב: אני רוצה להבין מה אגודת הספורט שלו שונה מאגודות ספורט אחרות.

זבולון אורלב: תסבירו לי לאחר מכן.

יוגב קנזי: ההישג שלי דירג אותי במקום 3 בעולם מבין כל הספורטאים הפרה-אולימפיים.

יוגב קנזי: כשהגעתי לארץ והרגשתי שאני לא זוכה לאיזה הכרה מהמדינה, מהמוסדות שאמורים לטפל בנושא.

יוגב קנזי: זה קצת מדכא, אני אומר לך.

יוגב קנזי: אני מרגיש קצת מיואש מכל הטיפול בנושא הזה.

זבולון אורלב: אני חושב שאני יכול לומר, גם בשמו של חבר הכנסת יורי שטרן, שבוודאי שאנחנו מאוד מבינים לרוחך.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שאף על פי שאני קרוב אצל ענייני חינוך, תרבות וספורט שנים רבות אני לא התוודעתי לפערים המאוד מהותיים האלה עד שבאתי לוועדה הזאת ושמעתי על כך בישיבה שהתקיימה לפני כמה חודשים.

זבולון אורלב: אני לא מבין איך החביאו בעיה כזאת וטייחו אותה במשך שנים כה רבות.

זבולון אורלב: מר יוגב קנזי, ראיתי את מכתבך לשר המדע, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שבטקס שערכו למשלחת האולימפית הרגילה בשובה לארץ הוועד האולימפי ארגן עבורם ערב קבלת פנים במלון דניאל.

זבולון אורלב: הזמינו אותי ואני השתתפתי, והיה שם השר והוא בירך ואני בירכתי.

זבולון אורלב: לאחר מכן עלו כל חברי המשלחת האולימפית לבמה והודו.

זבולון אורלב: אבל ראיתי גם, ונתנו לי גם להבין, שמי שקיבל מדליה וגם אלה שהגיעו להישגים טובים, נדמה לי שאלה שהצליחו להגיע לגמרים, בנוסף לתעודות קיבלו גם מעטפות.

ראובן הלר: זה קיים גם בהתאחדות הישראלית לספורט נכים אבל באותו פער עצום.

זבולון אורלב: אני יכול לומר לך שמי שזכה במדליית ארד בין הספורטאים הרגילים, החותר מר מיכאל קלגנוב, קיבל המחאה של, למיטב ידיעתי, כ-100,000 שקל.

זבולון אורלב: ביקשתי לדעת כמה הוא קיבל, רציתי לוודא שלא נותנים לו רק מילגה לקניית ספרים.

זבולון אורלב: זה חלק מהזכויות שלנו כחברי כנסת, שמותר לנו לשאול וגם חייבים לומר לנו.

יורי שטרן: לא תמיד זוכרים שחייבים.

זבולון אורלב: אבל אם אנחנו שואלים נכון בדרך כלל הם גם עונים.

זבולון אורלב: אני יכול ללמוד מחבר הכנסת יורי שטרן איך לשאול ואיך לדעת לקבל תשובות.

זבולון אורלב: יש לי עוד מה ללמוד ממנו.

זבולון אורלב: ראיתי שלא רק הזוכה במדליה קיבל מענק.

זבולון אורלב: אלא מה, זה הוועד האולימפי.

זבולון אורלב: כאשר מנהלות הוועדה רואות שהדיון עוסק בנושא ספורט באופן אוטומטי, כמו רפלקס מותנה, הן מזמינות לישיבה גם את נציגי הוועד האולימפי.

זבולון אורלב: התקשר אלי הבוקר מנכ"ל הוועד האולימפי, מר זינגר, ידידי הטוב והוא ביקש להבין למה אנחנו מזמינים אותם לדיון הזה.

זבולון אורלב: אמרתי לו שיש דיון על ספורט הנכים, על האולימפיאדה ושאלתי למה הוא לא צריך להיות פה.

זבולון אורלב: הוא אמר לי שהם הוועד האולימפי של הבריאים.

זבולון אורלב: להם אין סמכות, הם לא עוסקים בכלל בנושא הזה.

זבולון אורלב: אז באמת הבנתי שיש פה שני מסלולים.

ראובן הלר: זה לא שאין להם סמכות.

ראובן הלר: הם לא רוצים אותנו.

זבולון אורלב: יכול להיות.

זבולון אורלב: הוא לא אמר לי את זה.

זבולון אורלב: אמרתי מה הוא אמר לי ולא מה אני חושב.

זבולון אורלב: יש פה שני מסלולים עד כדי כך שהוועד האולימפי - אני לא מביע כרגע דיעה אם זה טוב או לא טוב.

זבולון אורלב: צריך ללמוד את העניין הזה, מה צריך להיות המבנה הנכון והראוי לכל הסיפור הזה.

יורי שטרן: זה כמו שיקימו ועד ומסלול אחד לגברים ומסלול אחר לנשים.

זבולון אורלב: מר יוגב קנזי, חבר הכנסת יורי שטרן ואני מאוד מבינים לרוחך וראיתי את המכתב שלך לשר המדע, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: ראיתי גם את בקשת המילגה שהגשת.

זבולון אורלב: זה בזמן שהשר עמד איתי על הבמה בשוב הספורטאים הרגילים מהאולימפיאדה והוא נתן את ההמחאה.

זבולון אורלב: אני משוכנע שמתוך ה-100,000 שקל 99,000 שקל הם מכסף ממשלתי.

זבולון אורלב: לכן אנחנו מאוד מבינים לרוחך.

זבולון אורלב: אני גם כן משבח את חברי חבר-הכנסת יורי שטרן.

זבולון אורלב: אני לא ראיתי את הידיעה הזאת שעומדת להתפרק קבוצה.

זבולון אורלב: אני חושב שראוי לשבח אותו, שהוא היה רגיש לזה והישיבה כאן מתקיימת.

זבולון אורלב: נלמד מה אנחנו יכולים לעשות, נשמע קודם כל את כל הגורמים ואני בטוח שאנחנו נשתדל לעשות כמיטב יכולתנו כמחוקקים לתרום כדי שהבא אחריך או אתה בעוד שנה לא תבוא אלינו ותרגיש אותה הרגשה אלא תרגיש שלפחות בבית המחוקקים, בוועדת החינוך והתרבות, יש עניין גדול מאוד כדי לפתור את הבעיה.

מומו אלנקווה: אני גם עצוב היום וגם שמח.

מומו אלנקווה: אני עצוב בגלל מה שקורה במדינה וליבנו כולנו עם המשפחות.

זבולון אורלב: סליחה שאני קוטע אותך.

זבולון אורלב: אני אומר לך בגלוי, אני התלבטתי וכמעט דחיתי את הישיבה בשל ההלוויה של שרה לישה ז"ל שמתקיימת היום.

זבולון אורלב: אני מנצל את זה גם לומר שאנחנו באמת בשם כל הוועדה משתתפים באבלן של כל המשפחות, גם של החיילים וגם של האזרחים.

זבולון אורלב: אבל חשבתי שישיבת ועדה לא ראוי לבטל ואנחנו נקיים את זה.

מומו אלנקווה: אבל יש לי קצת הרגשה טובה שאנשים מכובדים וטובים כמוכם הולכים לטפל בנושא הכאוב של ספורט הנכים.

מומו אלנקווה: כמי שעמד בראש מטה המאבק של הנכים בהפגנה בירושלים אני יודע שחבר הכנסת יורי שטרן היה אורח קבוע והוא באמת סייע המון.

מומו אלנקווה: החומה שעמדה בין הנכים לחברה נשברה בהפגנת הנכים.

מומו אלנקווה: היתה חומה כואבת.

מומו אלנקווה: אנחנו החלטנו שלא רק הנושא של קיצבאות הביטוח הלאומי יטופל אלא אנחנו רואים בספורט הנכים מפעל חיים של הנכים.

מומו אלנקווה: מר דורון יהודה כבר אמר שמגיע אדם נכה הנמצא ב-down למועדון ספורט, אם זה מועדון נתניה או מועדון אב"א (ארגון בוגרי אילן) או אילן, והוא פתאום פוגש חברים וחברות.

מומו אלנקווה: הוא יוצר קשר עם בת זוג, יוצא מה-down בו הוא נמצא, הוא נישא, נולדים לו ילדים והילדים שלו היום הם ספורטאים באולימפיאדה הרגילה.

מומו אלנקווה: אתם צריכים להניף את הדגל הזה בגאווה לאומית.

מומו אלנקווה: אין הבדל בינינו לבין הספורט הרגיל.

מומו אלנקווה: לנו אותו דגל כמו לבריאים ולנו אותו המנון.

מומו אלנקווה: אין לנו המנון שונה.

מומו אלנקווה: בכל אירוע שקשור לאולימפיאדת הבריאים אנחנו באים ומברכים, אנחנו מחבקים אותם בחום ואהבה וכך גם הספורטאים מהאולימפיאדה הרגילה באו והשתתפו בשמחה שלנו בנתב"ג.

מומו אלנקווה: אבל יש פה עוול שאסור לו להמשיך אפילו עוד יום אחד.

מומו אלנקווה: לא יתכן שיבוא נכה למועדון ויראה שער סגור.

מומו אלנקווה: אותו נכה הוא ספורטאי הישגי, שבכל העולם היו חוטפים אותו.

מומו אלנקווה: רבותי, באולימפיאדת הנכים קנו 1,175,000 כרטיסים בכסף.

מומו אלנקווה: אלה דברים שאתם לא יודעים.

מומו אלנקווה: בטקס הנעילה היו 87,000 צופים.

מומו אלנקווה: במשחקי הכדורסל היו 20,000 צופים בכל משחק ועוד 10,000 שרצו להיכנס אך לא היו כרטיסים.

מומו אלנקווה: וכך גם במשחקי הטניס ובשחייה.

מומו אלנקווה: העולם אוהב ספורט נכים.

מומו אלנקווה: מדינת ישראל חייבת לקחת את הספורט הזה, לפתח אותו, לבדוק מה חסר לו וללכת איתו קדימה.

ששון אהרוני: אני מארגון אב"א (ארגון בוגרי אילן) פתח-תקווה, ארגון נכים מרחבי.

ששון אהרוני: היינו מטופלים כילדים, נפגעי שיתוק ילדים, במסגרות של שיקום ולאחר מכן מרכז הספורט של איל"ן היה הבסיס שלנו.

אורי חרל"פ: נדמה לי שלא תראה בין היושבים פה נכי צה"ל כי הם מסודרים.

יורי שטרן: מסודרים אולי לעומתכם.

ששון אהרוני: במהלך השנים נפגעי שיתוק הילדים בגרו וכל עיר מקיימת פעילות במסגרת עמותות משפטיות מוכרות ומורשות.

ששון אהרוני: ציבור הנכים גדל ויש לו משפחות והוא רוצה לקיים את הפעילות שלו, פעילות מגוונת, במקום מגוריו ולא לעבור מעיר לעיר, עם ההוצאות הכספיות הכרוכות בנסיעות והקשיים האחרים.

ששון אהרוני: בהרבה מקרים גם משפחות הנכים מורכבות מזוג נכים.

ששון אהרוני: אני רוצה לחדד, ברשותכם, את אותו עניין שמר דורון יהודה פתח בו.

ששון אהרוני: נשאלה שאלה על-ידי כבוד יושב-ראש הוועדה באשר למבנה: התאחדות, איגודים וכספים.

ששון אהרוני: לדעתי אנחנו צריכים לראות את הדברים בצורה הזאת.

ששון אהרוני: קיימת בישראל המועצה להסדר הימורים בספורט ויש לה תקציב מדינה.

ששון אהרוני: היא מעבירה תקציבים לקבוצות ספורט על-פי מפתח, קבוצות המופיעות בליגות שונות.

ששון אהרוני: שם קיים העיוות הגדול והנוראי ביותר בשנים האחרונות שגרם לסגירת קבוצות בערים השונות.

ששון אהרוני: ב-3-5 השנים האחרונות אנחנו שולחים מכתבים, מבקשים פגישות ולא הכלילו אותנו בחלוקה התקציבית של המועצה להסדר הימורים לקבוצות הספורט בישראל על-פי הליגות השונות.

יורי שטרן: האם זה לא היה קודם?

ששון אהרוני: לא היה בכלל.

ששון אהרוני: מעולם לא קיבלה קבוצה מהפורום של ארגוני הנכים הקטנים בערים השונות.

ששון אהרוני: אני לא מתיימר לייצג לא את נכי צה"ל ולא את איל"ן, שהוא "אבא" ו"אמא" שלי.

ששון אהרוני: אני מעריך שיש להם יכולות כספיות גבוהות יותר מאשר לארגונים הקטנים.

ששון אהרוני: אבל אם אנחנו ניעלם אז גם איל"ן בסופו של דבר יפגע, כי זה קשר אחד גדול.

ששון אהרוני: מה בעצם קרה?

ששון אהרוני: כשבאנו וביקשנו, לא נכללנו.

ששון אהרוני: המועצה להסדר הימורים בספורט מצאה את הדרך להעביר כסף להתאחדות הישראלית לספורט נכים, שזכאית לכסף הזה, ל-0.5%, בכל מקרה כאיגוד שמרכז ספורט נכים.

ששון אהרוני: ההתאחדות הישראלית לספורט נכים מה-600,000 שקל השוטף שלה, שרק התחיל לפני שנתיים - ואם אני טועה בנתונים מר אורי חרל"פ בטח יתקן אותי בהמשך - יש לה מנהלה של 200,000 שקל, יש לה מערכות נוספות, אבל זה לא קשור לפיתוח ספורט הנכים בישראל.

ששון אהרוני: זה לא קשור להעברת כספים לארגונים השונים ברחבי הארץ.

ששון אהרוני: כל הארגונים הקטנים קשורים לרשויות המקומיות ומתאמנים באולמות ספורט בהם מתאמנות קבוצות נוספות.

ששון אהרוני: נותנים לנו פעמיים בשבוע את אותה שעה וחצי שמתפנה.

ששון אהרוני: לא בעדיפות אלא שעה שמתפנה.

ששון אהרוני: בשבוע שעבר, ביום שלישי, במועדון ספורט אב"א פתח-תקווה קיבלתי 30 עוורים לפעילות.

ששון אהרוני: מבית חינוך עוורים בירושלים היו צריכים להביא לי את השערים הזמניים, את כדור השער, שזה כדור עם פעמון מיוחד, את המגינים, את הכפפות ואת הרטיות.

ששון אהרוני: אני שואל, אם יש לי 30 עוורים בפתח-תקווה למה בית-חינוך עוורים צריך להביא מירושלים ציוד ולמה אני כארגון מקומי-מרחבי לא נותן מענה לנכים שנמצאים בפריפריה שלי?

ששון אהרוני: נכון אמר מר דורון יהודה שאנחנו מקבלים מהרשות המקומית אבל זה לא מספיק.

ששון אהרוני: ברור שזה מפתח פוליטי, אין סודות פה.

זבולון אורלב: האם יש מפתח פוליטי בהקצבת כספים לספורט נכים?

זבולון אורלב: יש נכים של הליכוד ונכים של מפלגת העבודה?

ששון אהרוני: לא.

ששון אהרוני: יש מפתח פוליטי בהקצבות בתוך הרשות המקומית.

זבולון אורלב: יש הקצבות של הרשות המקומית למגן דוד אדום או לער"ן.

זבולון אורלב: יש נושאים שהם כלל ישוביים.

אורי חרל"פ: זה חתוך אחרת, לא כך, על-ידי ועדת התמיכות של הרשות המקומית.

ששון אהרוני: אני אחדד את זה כי אני מכיר את זה טוב מאוד, מעיריית פתח-תקווה לפחות.

ששון אהרוני: יש קבוצת כדורעף מכבי פתח-תקווה שמשחקת בליגה הארצית ומקבלת 425,000 שקל.

ששון אהרוני: לנכים בפתח-תקווה יש קבוצת כדורעף בלאומית א', קבוצה בליגה א' כדורסל ושתי קבוצות בטניס בליגה הלאומית.

ששון אהרוני: יש לנו שחיינים, שחקני בדמינגטון ושחקני טניס שולחן.

ששון אהרוני: יש לנו שחקנים אבל אנחנו מקבלים רק 65,000 שקל, לאחר ניכוי ההוצאות עבור השימוש באולם.

ששון אהרוני: כפי שאמרת ההוצאה הכספית של הנכים היא גבוהה יותר.

ששון אהרוני: הכדורסלן הרגיל קונה את הנעל הכי טובה שלו ב-750 או 1,000 שקלים.

ששון אהרוני: לא סתם אני נותן לך את הדוגמא הזאת.

ששון אהרוני: כדורסלן שעולה לשחק בקבוצת כדורסל בליגה לאומית א' משלם 1,000 שקל עבור זוג נעליים.

ששון אהרוני: נתתי דוגמא מופרזת במתכוון.

ששון אהרוני: כשאני מעלה כדורסלן נכה למשחק כדורסל הוא עולה 8,000 או 10,000 שקל.

ששון אהרוני: אני משלם עבור השופטים אותו כסף, אני משלם על הסעות אותו כסף, אני קונה תלבושות ספורט באותו כסף ואני משלם על שכירות אותו כסף.

ששון אהרוני: אני לא רוצה להרחיב בזה.

ששון אהרוני: אני אשמח אם מר אורי חרל"פ יקבל עוד מעט את רשות הדיבור.

ששון אהרוני: במועצה להסדר הימורים בספורט יש את ועדת כרמון, והיתה לפני זה ועדת אליישיב, והיתה עוד איזה ועדה.

ששון אהרוני: אנחנו הופענו בפני כל הוועדות הללו.

ששון אהרוני: שמעתי לפני פתיחת הישיבה ממר אורי חרל"פ שיש מגמות חיוביות לקראת 2001.

ששון אהרוני: אני אשמח לשמוע על כך.

ששון אהרוני: אני חושב שתקציבים חייבים להיות מועברים לעמותות ספורט לנכים ברחבי הארץ ללא קשר לתקציב שעובר להתאחדות הישראלית לספורט נכים כארגון-גג או איגוד-גג שמנהל את המבנה הרחב של הפעלת הספורט.

זבולון אורלב: לא הבנתי.

ששון אהרוני: אחזור שוב.

ששון אהרוני: תקציבים של ספורט במדינת ישראל צריכים להיות מועברים לארגוני ספורט נכים שמקיימים פעילויות תחרותיות בליגות השונות.

אורי חרל"פ: אנסה להגדיר את הדברים.

אורי חרל"פ: איגוד הכדורסל בישראל מקבל כסף עבור פעילות הנבחרות.

אורי חרל"פ: כנ"ל התאחדות ספורט הנכים.

אורי חרל"פ: קבוצות הפועל תל-אביב ומכבי תל-אביב מקבלות.

אורי חרל"פ: בשבילי אב"א פתח-תקווה היא כמו הפועל תל-אביב.

אורי חרל"פ: הממשלה תמכה כל הזמן בקבוצות הספורט של הנכים, כמו שהיא תומכת בבריאים.

אורי חרל"פ: הבעיה מתעוררת כאשר אנחנו מדברים על המועצה להסדר הימורים בספורט, ששם הכסף הגדול.

אורי חרל"פ: משרד המדע, התרבות והספורט מעביר לקבוצה בליגה א' כדורסל (לליגה לאומית אנחנו בכל לא נותנים, כי הם מיליונרים והם לא צריכים כסף) נניח 2,000 שקל לשנה.

אורי חרל"פ: אותו דבר מועבר לקבוצת ספורט נכים.

אורי חרל"פ: אבל מה עושה הרשות המקומית?

אורי חרל"פ: יש לה ועדת תמיכות שלא עובדת לפי סל הספורט אלא לפי לחצים.

אורי חרל"פ: ראש עיריית נתניה רוצה למשל להעביר לקבוצת הכדורגל 3-4 מיליון שקל מתקציב העיריה.

אורי חרל"פ: אנחנו כבר הצענו לרשויות, מעבר לסל הספורט, איזה קריטריונים.

אורי חרל"פ: לא בכל הרשויות יש קריטריונים קבועים לחלוקת כספי תמיכות.

אורי חרל"פ: לא רק לספורט.

אורי חרל"פ: הספורט נופל ביניהם.

אורי חרל"פ: זאת אומרת שצריך להפריד בין תקציבי מדינה - רשויות מקומיות זה גם מדינה אבל זה לא תקציבי סל הספורט.

אורי חרל"פ: שר המדע, התרבות והספורט לא שולט בתמיכות של רשויות מקומיות.

אורי חרל"פ: הוא תומך בקבוצות הספורט בסל הספורט.

זבולון אורלב: בוא נדבר על התמיכות הממשלתיות, לרבות המועצה להסדר הימורים בספורט.

זבולון אורלב: נתחיל עם הממשלה.

אורי חרל"פ: הממשלה תומכת בספורט הנכים כמו שהיא תומכת בספורט הבריאים, לפי אותם קריטריונים בדיוק, אין הבדל.

יורי שטרן: באמצעות סל הספורט?

אורי חרל"פ: לא.

אורי חרל"פ: גם באמצעות תמיכות ישירות בהתאחדות ספורט הנכים, על-פי אותם קריטריונים בדיוק.

אורי חרל"פ: בזה אין בעיה.

זבולון אורלב: אבל זה סכומים קטנים.

אורי חרל"פ: אני רוצה שתבינו שאני מייצג את המדינה.

אורי חרל"פ: אצל חלק מהחב'רה האלה אני נחשב לידיד המחלקה ואצל חלקם יקיר המחלקה.

אורי חרל"פ: אני מלווה את ספורט הנכים 20 שנים ואני מעורה במה שקורה.

זבולון אורלב: אז בוא תאיר לנו עם הפנס על הבעיות האמיתיות.

זבולון אורלב: עכשיו תעבור למועצה להסדר הימורים בספורט.

אורי חרל"פ: במועצה להסדר הימורים בספורט:

אורי חרל"פ: בשנת 1994 היתה ועדה שנקראת ועדת בן-דרור.

אורי חרל"פ: היות ואז היו שני גופים בלבד שטיפלו בספורט נכים, איל"ן וארגון נכי צה"ל, באה המועצה להסדר ההימורים בספורט ואמרה שהיא תתמוך בהתאחדות ולא תתמוך בשני הגופים האלה.

אורי חרל"פ: למה?

אורי חרל"פ: כי הם מקבלים מהמוסד לביטוח לאומי, ונכי צה"ל מקבלים מארגון נכי צה"ל, ולכן לא צריך לתת להם כסף, רק להתאחדות.

אורי חרל"פ: ואז כל הקבוצות שקמו לא קיבלו תקצוב.

זבולון אורלב: למה הם לא נכנסו להתאחדות וקיבלו?

אורי חרל"פ: ההתאחדות לא מתקצבת ולא מחלקת כסף.

אורי חרל"פ: היא קיבלה כסף עבור הפעולות שלה, עבור פעילות הנבחרות הלאומיות.

זבולון אורלב: האם המועצה להסדר הימורים בספורט קיבלה החלטה מראש לא לתקצב את פעילות האגודות?

אורי חרל"פ: ב-1994 כשהתקבלה ההחלטה כל האגודות היו של איל"ן ושל נכי צה"ל.

ששון אהרוני: זה לא מדוייק.

ששון אהרוני: היו גופים נוספים שהיו חברים בהתאחדות.

אורי חרל"פ: יש ועדה שתפקידה לשנות את הקריטריונים.

אורי חרל"פ: השנה הוועדה המליצה בפני המועצה להסדר הימורים בספורט שמשנת 2001 כל קבוצות הספורט שלא נהנו עד היום מתקציבים, כל מי שיהיה עמותה יקבל ישירות את הכסף אליו, כמו בספורט של הבריאים.

אורי חרל"פ: יש שם קריטריון שהוא קצת שונה.

אורי חרל"פ: למה?

אורי חרל"פ: כי בקבוצת ליגה ברמה א' באתלטיקה קלה בספורט בריאים ההשקעה בעבודה והעלות היא יותר גבוהה מההשקעה בספורט נכים.

אורי חרל"פ: אז קבעו שקבוצת הנכים יקבלו כמו רמה 2 מתוך 3 רמות.

אורי חרל"פ: יש ארבע קבוצות אתלטיקה במדינת ישראל לנכים ואולי יש 90 ספורטאים נכים במדינת ישראל שעוסקים באתלטיקה קלה.

אורי חרל"פ: אני קצת הגזמתי.

אורי חרל"פ: אמרו: ניקח את הדרגה השניה.

אורי חרל"פ: זאת אומרת, קבעו קריטריון ברור, לקבוצות הכדורסל, לאתלטיקה וכדומה.

אורי חרל"פ: אם לאב"א פתח-תקווה יש טניס שולחן, כדורסל, שחייה ואתלטיקה הם יקבלו עבור כל קבוצה כזאת.

אורי חרל"פ: לא כל קבוצה צריכה להיות עמותה.

אורי חרל"פ: אב"א פתח-תקווה צריכה להיות עמותה.

אורי חרל"פ: אני מקווה שמ-1.1.2001 זה יאומץ על-ידי המועצה להסדר הימורים בספורט.

יורי שטרן: אנא הסבירו לנו את העניין של הרמות.

יורי שטרן: למה קובעים שקבוצת נכים בליגה מסויימת היא זולה יותר?

אורי חרל"פ: זה לא הולך כך.

אורי חרל"פ: הרמה הראשונה מקבלת X, הרמה השניה מקבלת 50% מזה.

אורי חרל"פ: יש רמות.

אורי חרל"פ: נקבע גם הקריטריון הבסיסי, שמי שיש לו רק שתי ליגות לא יכול לקבל כמו איגוד הכדורסל, שיש לו ליגה לאומית, ליגה ארצית וכן ליגות א', ב', ג' ו-ד' והוא יתחיל רק מהרמה השניה.

אורי חרל"פ: זה נכון בכל ענפי הספורט.

אורי חרל"פ: לכן הם שווים.

אורי חרל"פ: היות ויש להם רק שתי ליגות אז הם לא יכולים לקבל כמו שמקבל מישהו שיש לו 5 דרגות ליגה.

זבולון אורלב: מי שנמצא בליגה לאומית במקצוע שיש בו שתי ליגות לא מקביל למי שנמצא בליגה לאומית במקצוע שיש בו 6 או 7 מדרגים.

יורי שטרן: אבל מאידך צריך לקחת בחשבון את העלות הגדולה יותר של ספורט הנכים.

ששון אהרוני: ועדת כרמון, בה ישבנו יחד עם מר אורי חרל"פ, המליצה שקבוצות הנכים יקבלו מקדם של אפילו 20% יותר בגלל העלויות הגבוהות יותר.

ששון אהרוני: חברי הוועדה אמרו את זה.

ששון אהרוני: פה כל הזמן זה נופל, לא מתקדמים.

אורי חרל"פ: יש שינוי מהשנים הקודמות, שבפעם הראשונה יש המלצה של הוועדה למועצה להסדר הימורים בספורט.

אורי חרל"פ: בדרך כלל עד היום קיבלו את כל ההמלצות כי זה לא פוגע, האחרים יקבלו קצת פחות אבל זה לא עולה למועצה יותר כסף.

אורי חרל"פ: מאותו כסף היא תחלק ליותר גופים.

אורי חרל"פ: צריך להפריד בין כל הדברים הללו לבין הנושא של הפרסים, ואתה רמזת לזה.

אורי חרל"פ: למשל רשות הספורט, המדינה נותנת פרסים כל שנה לספורטאים שזוכים בהישגים.

אורי חרל"פ: ספורטאי נכה שקיבל מדליית זהב באולימפיאדת סידני יקבל את אותו מענק שיקבל מי שזכה במדליה באולימפיאדת הבריאים בסידני.

אורי חרל"פ: זה קיים מצד המדינה כל הזמן.

זבולון אורלב: האם הוועד האולימפי זה לא המדינה?

אורי חרל"פ: אני מדבר על פרס של משרד המדע, התרבות והספורט.

אורי חרל"פ: אתמול ישבה ועדת הפרסים, לא אגיד כמה ומה, אבל הוחלט שעבור מדליה שקיבל ספורטאי בסידני - אני שונא את המלה ספורט הבריאים כי אני אף פעם לא יודע מי יותר בריא - מדליית זהב בסידני של ספורט בריאים זהה למילגה שמקבלת מדלית זהב של ספורט הנכים.

אורי חרל"פ: יש שוויון.

קריאה: האם לקחו בחשבון גם שיאי עולם?

אורי חרל"פ: שיא עולם זה לא קריטריון.

אורי חרל"פ: יש קריטריונים של הוועדה.

אורי חרל"פ: לגבי הפרסים של הוועד האולימפי אמר נכון מר זינגר שספורט הנכים - וזה כך בחלק גדול ממדינות העולם - לא חבר בוועד האולימפי של המדינה.

אורי חרל"פ: זה על-פי הוועד האולימפי הבינלאומי.

אורי חרל"פ: הוועד האולימפי מארגן פרסים, דרך ספונסרים או מתקציבים שונים, מילגה לספורטאים מצטיינים.

אורי חרל"פ: הוא הכריז: 250,000 שקל למדליית זהב.

אורי חרל"פ: הפרסים האלה הם פרסים שהוועד האולימפי נותן.

אורי חרל"פ: ספורטאי אולימפי קיבל כל חודש בארבע השנים האחרונות 3,200 שקל לחודש.

אורי חרל"פ: בשנה האחרונה הוא קיבל 5,000 שקל לחודש.

אורי חרל"פ: ממי?

אורי חרל"פ: מקרן ספורטאים שהקימו בזמנו הוועד האולימפי, רשות הספורט והתאחדות הספורט שהיתה אז.

אורי חרל"פ: אנחנו הצענו לפני האולי

אורי חרל"פ: מפיאדה הקודמת להתאחדות הנכים להקים קרן דומה.

אורי חרל"פ: יש אצלנו סעיף שנקרא "קרנות" ומשם אפשר לתת לכל קרן.

אורי חרל"פ: התאחדות הנכים התנגדה להקים קרן לספורטאים שיקבלו מילגה חודשית.

אורי חרל"פ: היא לא רצתה להקים קרן כזאת.

זבולון אורלב: למה?

אורי חרל"פ: גם בשל אידיאולוגיה, שהספורט הוא לשיקום ולא רוצים שייהפכו להיות מקצוענים.

ששון אהרוני: יש קרן.

ששון אהרוני: יש כסף.

אורי חרל"פ: הקרן הזאת צריכה להיות קרן נפרדת מהעמותה שנקראת "התאחדות ספורט הנכים".

אורי חרל"פ: גם הקרן שנותנת לספורטאים הרגילים, זה היה פעם הקדש, לא קשורה לוועד האולימפי.

אורי חרל"פ: היא קרן, ישות משפטית בפני עצמה, שיש לה זכות לבקש תמיכות מאיתנו.

אורי חרל"פ: אם היתה קרן אחרת שהיתה פונה לבקש והיתה עונה על הקריטריונים - היא היתה מקבלת כסף, בנוסף לתמיכה שמקבלת התאחדות הנכים, בלי שום קשר.

אורי חרל"פ: זה לא על חשבון.

יורי שטרן: הרי הקרן הזאת היא לא קרן של הוועד האולימפי.

יורי שטרן: היא קרן משותפת של הוועד האולימפי עם הרשויות הסטטוטוריות של המדינה.

יורי שטרן: למה היא לא יכולה לשרת גם את ספורט הנכים ואת התאחדות ספורט הנכים?

יורי שטרן: היות ויש פה מעמד ממלכתי אז אותה הפרדה שאתה ציינת, שאולי נובעת בוועד האולימפי מאיזה מבנה בהיבט הבינלאומי, פה לא חייבת לחול.

אורי חרל"פ: התקציב שההתאחדות היתה צריכה להכניס לאותה קרן הוא יותר גבוה כמעט מהתקציב של ההתאחדות.

אורי חרל"פ: המדינה נותנת לקרן הזאת בסביבות 500,000 שקל.

אורי חרל"פ: הוועד האולימפי נותן בסביבות 1.2 מיליון שקל.

אורי חרל"פ: איגודי הספורט השונים - פעם זה היה התאחדות - כל אחד מהם נותן גם מחלקו לקרן הזאת.

אורי חרל"פ: התאחדות ספורט הנכים התנגדה להשתתף.

אורי חרל"פ: אז הצענו שהיא תיתן 200,000 שקל לשנה - - -

יורי שטרן: אני מניח שגם לא היה לה.

יורי שטרן: הרי עכשיו התקציב שלה מגיע סוף סוף לקצת מעל למיליון שקל.

זבולון אורלב: מאיפה יש לוועד האולימפי אפשרות לתת את הכסף?

אורי חרל"פ: מהתקציבים.

אורי חרל"פ: חלק הוא מקבל מהמועצה להסדר הימורים בספורט, חלק קטן הוא מקבל מהמדינה, פלוס כספים שהוא מארגן.

אורי חרל"פ: יש לו הכנסות שונות מספונסרים.

זבולון אורלב: מה זה "כספים שהוא מארגן"?

זבולון אורלב: 90% זה כספי משלם המיסים.

אורי חרל"פ: הכסף הגדול בא מהמועצה להסדר הימורים בספורט.

יורי שטרן: למה ספורט הנכים צריך לקנות לו כרטיס כניסה לקרן הזאת במחיר כה גבוה?

יורי שטרן: הרי כשהפועל מפרישה לשם כסף אין כוונה או התחייבות שדווקא שחקן מהפועל הוא זה שיקבל בסוף, כי זה תלוי כבר בהישגים.

יורי שטרן: יש פה איזה קופה משותפת שבה אפשר לקבוע נוהל שיאפשר להתאחדות ספורט הנכים במצב הכספי שלה נכון להיום, בוודאי נכון לדאז, להיכנס לשם בזול.

יורי שטרן: אחר-כך כשזה כבר יקבל צורה של איזה ניהול משותף אפשר יהיה להגדיל גם הכנסות.

אורי חרל"פ: מאה אחוז.

אורי חרל"פ: אני נותן רק עובדות.

אורי חרל"פ: אני לא מגן על דרך זאת או אחרת.

אורי חרל"פ: יש לנו בעיה בשימוש במתקנים ברשויות המקומיות, זה נכון.

אורי חרל"פ: גם הקבוצות שיש להן כסף וגם אלה שאין להן נדרשות לשלם עבור שימוש באולמות.

אורי חרל"פ: אין אולם כמעט במדינת ישראל שלא נבנה בעזרת המועצה להסדר הימורים בספורט, מתקציב מדינה.

אורי חרל"פ: בזמנו חתמו הרשויות המקומיות שהן יעמידו את המתקנים לרשות אגודות הספורט.

אורי חרל"פ: רק דבר אחד לא כתבו שם, אם זה יהיה עם תשלום או בלי תשלום.

אורי חרל"פ: עכשיו הן אומרות שהן מעמידות את האולם, נותנות אדם, עולה להן החשמל.

אורי חרל"פ: יש רשויות שאומרות: אני אתן לך את המתקן חינם כי אתה אזרח העיר.

אורי חרל"פ: יש עיריות, כמו עיריית ראשון-לציון, שאומרות לקבוצת הכדורסל או לקבוצת הטניס שולחן: מה פתאום, אף אחד מהספורטאים הוא בכלל לא תושב ראשון-לציון אז למה אנחנו צריכים לתת את האולם בחינם?

אורי חרל"פ: בגלל שכתוב "ביתר ראשון" או "הפועל ראשון"?

אורי חרל"פ: אין שם אף תושב מראשון-לציון.

אורי חרל"פ: אם אתם רוצים להיכנס, תשלמו.

אורי חרל"פ: ואז דורשים מהם תשלומים.

אורי חרל"פ: חלק מהרשויות מקזזות להם את זה וחלק אומרות:

אורי חרל"פ: אתם מקבלים 60,000 אבל החלטנו במועצה שתקבלו 80,000 וה-20,000 הם עבור שימוש במתקנים.

אורי חרל"פ: זה נכון, יש לנו בעיה של עלות מתקנים גבוהה.

זבולון אורלב: מה שאני לומד ממך זה שבאמת יש פער בולט בתקצוב ספורט נכים מול תקצוב אחר.

זבולון אורלב: אתה פירטת את הסיבות ואת הרקע של העניין.

זבולון אורלב: אין כאן ניסיון לבוא ולומר שהם לא צודקים.

זבולון אורלב: אני, אגב, לא חושב שתפקידנו לנהל את המדינה, את הרשות המבצעת.

זבולון אורלב: תפקידנו להבטיח מה תהיה הנורמה.

זבולון אורלב: ברור שהנורמה שאנחנו דורשים היא שלא יהיה כל פער.

זבולון אורלב: ולא רק זה, גם במצב שוויון צריך לקחת בחשבון את המקדמים המיוחדים שנובעים מעצם היות הספורט ספורט נכים.

זבולון אורלב: לדוגמא, עגלה מול נעליים, 10,000 שקל של עגלה לכדורסל מול מחיר זוג נעליים.

זבולון אורלב: אולי תוכל להגיד כמה מלים, כי אני רוצה להציע בסוף הישיבה גם כן משהו שקשור בשאלה שלי, מה היה גורלן של הוועדות הקודמות שעסקו בנושא הזה?

זבולון אורלב: הזכירו פה את ועדת כרמון וועדת אליישיב.

אורי חרל"פ: בכל הדיונים שהיו עד הישיבה הזאת חברי ועדת כרמון, וועדת אליישיב בזמנו, לא השתכנעו לעשות איזה שינוי.

אורי חרל"פ: בואו נגיד אחרת, הוועדה שליד המועצה להסדר הימורים בספורט, שממונה על-ידי השר, שתפקידה לתקן עיוותים בהקצבות ולקבוע את הקריטריונים, עד השנה הוועדה ידעה שתפקידה העיקרי הוא לקחת איזה רזרבה שיש למועצה ולתקן איתה עיוותים.

אורי חרל"פ: למשל השנה התאחדות הנכים, בזכות האולימפיאדה, קיבלה מהמועצה להסדר הימורים בספורט את אותו סכום שקיבל הוועד האולימפי.

אורי חרל"פ: ברגע שאישרו לספורטאים האולימפיים 650,000 שקל ואמרו שזה ילך לטובת הספורטאים לקרן, הוועדה מייד אישרה 650,000 להתאחדות ספורט הנכים לטובת ההכנות האולימפיות.

אורי חרל"פ: פעם ראשונה שעושים עכשיו שינוי.

זבולון אורלב: אני אשאל שאלה אחרת, אולי לא הסברתי את עצמי טוב.

זבולון אורלב: הוזכרו כאן ועדות קודמות, ועדות ציבוריות מקצועיות שעסקו בסוגיה הזאת של ספורט הנכים ותקצוב ספורט הנכים.

אורי חרל"פ: אני אומר, הוועדות שלנו השוו את התקציבים.

ראובן הלר: לא היו ועדות פרט למועצה להסדר הימורים בספורט.

זבולון אורלב: לדוגמא התקצוב של הוועד האולימפי של הבריאים הוא שונה מהתקצוב של הוועד האולימפי של הנכים.

אורי חרל"פ: אין ועד אולימפי לנכים, זה בדיוק הסיפור.

אורי חרל"פ: התאחדות ספורט הנכים מקבלת בדיוק לפי אותו קריטריון שמקבל איגוד הכדורסל וההתאחדות לכדורגל.

זבולון אורלב: אני אומר את זה אחרת.

זבולון אורלב: המדינה לא תקצבה באופן שווה את המשלחת האולימפית של הבריאים ואת הכנותיה כמו שהיא תקצבה את הנכים.

זבולון אורלב: כלומר, זה לא שבמדינה הכל תקין.

זבולון אורלב: זה אגב הכסף הגדול וזה לא בסדר.

אורי חרל"פ: זה נכון.

אורי חרל"פ: אתה עושה השוואה ואומר שיש 10 מיליון שקל.

אורי חרל"פ: אלה שלחו 40 ספורטאים ואלה שלחו 40 ספורטאים.

אורי חרל"פ: אבל צריך גם לקחת בחשבון שבפעם הראשונה בשנת 2000 התאחדות ספורט הנכים קיבלה 1.35 מיליון שקל לנושא האולימפיאדה, מתוך אותם 10 מיליון שקל.

אורי חרל"פ: עד שנת 2000 הם לא קיבלו אף פעם.

זבולון אורלב: אני חושב שזה גם בגלל חלק מהצעקות שלנו וחלק מהתנאים שהעמדתי.

זבולון אורלב: אני אומר לך את זה בגלוי, אם לא היה מובטח אז שככה זה יהיה אז לא היינו עושים את אותה השתדלות ואת אותו מאמץ כדי שהוועד האולימפי יקבל את ה-10 מיליון שקל.

זבולון אורלב: ועדת הכספים לא רצתה לאשר, על-פי בקשה שלנו, לפני שהדבר הזה יובטח לנכים.

אורי חרל"פ: זאת היתה פעולה חיובית.

זבולון אורלב: אבל השאלה היא האם 1.35 מיליון שקל מול 8.9 מיליון שקל, האם זה הפרופורציה.

זבולון אורלב: אני לא יודע להשוות.

זבולון אורלב: אנחנו לא רוצים להיכנס לזה.

זבולון אורלב: אני לא יודע אם לספור גולגלות.

זבולון אורלב: אין לי מושג.

זבולון אורלב: צריכים להיות פרמטרים מוסכמים.

אורי חרל"פ: צריך לבדוק.

אורי חרל"פ: אבל אנחנו מדברים על 20,000 ספורטאים לעומת 900 ספורטאים נכים.

ששון אהרוני: שאלת שאלה נכונה על ועדות קודמות.

ששון אהרוני: אני חושב שלא נאמרה תשובה מפורשת.

ששון אהרוני: ועדת אליישיב (ב-1996-1998) וועדת בן-דרור (ב-1994) היו שתי ועדות שקיבלו פניות מכל ארגוני הנכים הקטנים בארץ.

זבולון אורלב: האם המנדט שלהם היה לעסוק בתקצוב ספורט הנכים?

ששון אהרוני: הן עסקו בתקצוב הספורט.

ששון אהרוני: ספורט הנכים פנה אליהן בבקשות.

זבולון אורלב: האם היה אי פעם צוות או ועדה שטיפלו באופן מיוחד בתקצוב ספורט הנכים?

ששון אהרוני: לא היתה ועדה כזאת.

ששון אהרוני: האיש מטעם רשות הספורט הוא איש הקשר והוא ממונה על הבאת נושא ספורט הנכים בפני הוועדות הקיימות.

ששון אהרוני: אני רוצה לדבר גם על אולימפיאדת הנכים.

ששון אהרוני: אנחנו היינו במשלחת האולימפית בענף הסייף לנכים.

ששון אהרוני: היינו מוקפים בהרבה מאוד מדינות ערביות והגענו בענף הסייף לנכים למצב שהסייף הכוויתי סירב לסייף נגד הסייף הישראלי.

ששון אהרוני: לכוויתים יש נבחרת סייף.

ששון אהרוני: גם לנו יש נבחרת כזאת.

ששון אהרוני: ההבדל הוא שלא יכולנו לעמוד מולם כנבחרת מול נבחרת בשל הבעיה התקציבית.

ששון אהרוני: יכולנו להגיע עם סייף אחד אך לא יכולנו להגיע עם נבחרת סייף, כאשר מדינות ערב מתמודדות כמעט בכל ענפי הספורט.

ששון אהרוני: מה אני רוצה לומר בדוגמא הזאת, שלא נרחיב עליה את הדיבור?

ששון אהרוני: ככל שאנחנו נקבל את הסיוע המתאים בערים השונות, בארגונים הקטנים, איפה שקיימים הענפים בהם משתתף ציבור הנכים, כך נוכל להקים גם את הספורט העירוני, גם את הספורט הייצוגי וגם את הספורט האולימפי.

ששון אהרוני: ומשפט אחרון, ברשותך, בואו לא נשכח, דיברנו בעשרים הדקות האחרונות על המועצה להסדר הימורים בספורט, על האולימפיאדה, על תקציבים.

ששון אהרוני: צריך למצוא כסף לארגונים הקטנים ברחבי ישראל שייתן מענה להרבה נכים בארץ.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: האם יש עוד מישהו שלא דיבר שרוצה לומר דבר מה?

ראובן הלר: אני ממרכז הספורט של איל"ן.

ראובן הלר: אני מרגיש את עצמי משכנע משוכנעים.

ראובן הלר: אבל זאת לא הנקודה.

ראובן הלר: גם כל הפרטים וכל המספרים שהובאו כאן אין להם בדרך כלל אחיזה במציאות.

ראובן הלר: יש לנו נתון אחד חשוב, שצריכות להיות בארץ הרבה מאוד נקודות בהן נכים יוכלו לעסוק בפעילות ספורט.

ראובן הלר: בעבר היה מרכז אחד בארץ, מרכז "ספיבק", שאפילו נכי צה"ל התאמנו בו, אך מצב זה לא קיים היום.

ראובן הלר: צריך להיות מרכז ספורט לנכים ברמת-גן בדיוק כמו שצריך להיות בקריית-גת, באשדוד, בנתניה ובכל מקום אחר.

ראובן הלר: החברים שלי שנמצאים פה מסביב, שדואגים לעצמם, ובצדק, שוכחים שבכדי להגיע למצב כזה צריך לדאוג לצעירים ולקטנים יותר.

ראובן הלר: בכדי להגיע למר ששון אהרוני שישחק כדורסל או למר דורון יהודה שישחק כדורסל, לכל אחד מהם שישחק, צריך גם לחשוב לא רק על עתודה הישגית שתביא את מר יוגב קנזי, שהתחיל נדמה לי בגיל 10 בפעילות, לאולימפיאדה ב-2016.

ראובן הלר: צריך גם להכין את התשתית.

ראובן הלר: ההצעה שתצא מטעם הוועדה הזאת צריכה להביא למצב שגם יתמכו במה שקיים עכשיו - וחייבים לתמוך בצורה קיצונית, להפוך את המאזן, שהתבטא למשל בפרס שמקבל ספורטאי.

ראובן הלר: מר יוגב קנזי מקבל מההתאחדות לספורט נכים 6,000 שקל והמאמן שלו 3,000 שקל ואילו הספורטאי שחזר מהאולימפיאדה עם אותה מדליה קיבל 100,000 שקל.

ראובן הלר: אותו מאזן שבין 6,000 שקל ל-100,000, הפער הזה נמצא בכל מקום.

ראובן הלר: מה שציינו מר ששון אהרוני, מר דורון יהודה ואחרים, שם נמצא הפער העצום הזה.

ראובן הלר: מה שאני הייתי רוצה שתיקחו לתשומת לב, שצריך לנסות לבנות גם את התשתית.

ראובן הלר: בכדי לבנות את התשתית - ותעיד כנראה גברת ולנטינה לוינסקי שנמצאת לשמאלי - היום בבתי-הספר בכל רחבי הארץ יש ילדים נכים שרוצים לנסות להתבטא בספורט.

ראובן הלר: הגיעו אלי עכשיו מספר מכתבים ופניות טלפוניות מכל מיני מקומות בארץ בעקבות ההצלחה ששאלו איך הם יכולים להצטרף לזה.

ראובן הלר: אם בעתיד לא יושקע כסף, שהוא לא כסף שהולך למכבי ולהפועל ולוועד האולימפי אלא גם לתשתית של ספורט, כפי שהוא מושקע בהתעמלות ובשחייה ובכל מיני ענפים ובערים שונות - הפועל קריית-אונו לא תמיד היתה כפי שהיא היום, זה משהו שהתחיל עם העיריה ועם בריכה.

ראובן הלר: בכל מקום כזה, או לפחות במקומות שמרכזים איזור או מרחב מסויים, צריך שתהיה פעילות ספורט נכים.

ראובן הלר: הבסיס הזה קיים לא רק על-ידי נכים.

ראובן הלר: הבסיס לזה קיים על-ידי צוות שלמד במכון וינגייט.

ראובן הלר: ב-8 השנים האחרונות סיימו לימודיהם במכון וינגייט מעל 200 אנשי מקצוע שזה העיסוק שלהם: שיקום באמצעות ספורט נכים.

ראובן הלר: הם לא יכולים לבוא לידי ביטוי.

ראובן הלר: אני, במרכז הספורט של איל"ן, קולט בערך 20 בשנה.

ראובן הלר: אבל מה קורה עם כל היתר?

ראובן הלר: בשביל לסכם, ספורט נכים שמתבטא במדליה הבסיס שלו הוא פירמידה רחבה.

ראובן הלר: אם המדינה לא תשקיע - סליחה, המלה להשקיע לא מוצאת חן בעיני - לא תיתן בדיוק את מה שהיא נותנת גם לספורט רגיל, אז ספורט הנכים ימשיך להישאר כפי שהוא וכל הארגונים האלה יעלמו.

ראובן הלר: הם מתבגרים, עוד 5-10 שנים הם לא יהיו קיימים, לא יהיה להם המשך.

ראובן הלר: אז יופיע מישהו, ואולי יופיע עוד אחד, אבל זאת לא המטרה.

ולנטינה לוינסקי: כפי שחבר הכנסת יורי שטרן אמר, כשהתחלנו לארגן את מרכז השיקום הרפואי קודם כל חשבנו על הנכים.

ולנטינה לוינסקי: הרבה זמן עבדנו עם נכים.

יורי שטרן: גברת ולנטינה לוינסקי היא מייסדת ומנהלת עמותה של קרן ישראלית לתמיכה ועזרה ...".

יורי שטרן: הם הקימו שני מרכזי שיקום: אחד בנצרת והשני בחיפה.

יורי שטרן: הם נותנים את מכלול השירותים הפיזיותרפיים במיוחד, כולל אימוני ספורט והתעמלות לנכים ולמוגבלים.

ולנטינה לוינסקי: כשהתחלנו לארגן את העמותה נתקלנו בבעיה: האם אנחנו יכולים להשתמש בפיזיותרפיסטים.

ולנטינה לוינסקי: כעת אנחנו מדברים על ספורט הנכים אבל גם אנשים בריאים שעוסקים בספורט נזקקים למישהו שיעשה להם פיזיותרפיה, התעמלות רפואית ועיסוי רפואי.

ולנטינה לוינסקי: רצינו לשאול האם יש תקציב לטיפול בספור

ולנטינה לוינסקי: טאים לאחר פעילות הספורט.

ולנטינה לוינסקי: מי מטפל בספורטאים?

קריאה: אין תקציב.

ולנטינה לוינסקי: גם כשאדם בריא עושה פעילות ספורט הוא סובל אחר-כך מלחץ בשרירים, כאבים ולחץ בעמוד השדרה.

ולנטינה לוינסקי: כשאדם נכה מתחיל לעסוק בפעילות ספורט, שיש לו כבר בעיות ואחרי הפעילות הגופנית יש לו בעיות נוספות - - -

יורי שטרן: את אומרת שהוא יכול לגרום לעצמו נזק.

ולנטינה לוינסקי: אם אנחנו מדברים על ספורט לנכים, זה גם חלק חשוב מאוד, מי יעשה להם את הטיפול לאחר הפעילות הספורטיבית.

ולנטינה לוינסקי: יש עכשיו במדינה המון אנשים מקצועיים שהגיעו מברית-המועצות.

ולנטינה לוינסקי: הם נתקלים באותה בעיה בה נתקלו קודם הרופאים הסניטריים.

יורי שטרן: אולי אני אסביר את זה.

יורי שטרן: יש נקודה אחת שלא קשורה לספורט הנכים אבל יש לה משמעות רבה בתחום שיקום הנכים.

יורי שטרן: בברית-המועצות פיזיותרפיה היה מקצוע רפואי.

יורי שטרן: רופא-פיזיותרפיסט.

ראובן הלר: הוא גם קיים בארץ.

ראובן הלר: אצלנו במועדון ניתנים השירותים האלה.

יורי שטרן: משרד הבריאות לא מכיר בתעודות האלה, לא מכיר במקצוע הפיזיותרפיה כמקצוע רפואי.

יורי שטרן: לא פרה-רפואי אלא רפואי.

יורי שטרן: לפיכך מאות אנשים שיכולים לתרום רבות לא יכולים לעסוק במקצועם.

זבולון אורלב: אני אומר שזה לא במנדט הוועדה שלנו.

זבולון אורלב: זה שייך לוועדת העבודה והרווחה.

ראובן הלר: דרך אגב, בסל הבריאות זה קיים ונכים אצלנו פונים לקופת-חולים ומקבלים דרך סל הבריאות את השירותים שעליהם את מדברת, כך שהדברים הם לא מדוייקים.

יורי שטרן: אני אומר שבמסגרת משרד הבריאות המקצוע הזה לא מוכר כמקצוע רפואי.

זבולון אורלב: גברת ולנטינה לוינסקי, אני מייעץ לך, מר ראובן הלר הוא אדם עם הרבה ניסיון ואולי תדברי איתו בסוף הישיבה.

זבולון אורלב: כדאי לך ללמוד מהניסיון שלו.

ולנטינה לוינסקי: יש המון בעיות אבל כאשר התחלנו לעשות את פעילות הספורט בשביל הנכים נתקלנו בעוד יותר בעיות.

ולנטינה לוינסקי: לנכי צה"ל יש רכב וכך הם יכולים להגיע לאולם הספורט.

ולנטינה לוינסקי: לעומת זה לאף אחד מהנכים העולים אין כלי רכב.

ולנטינה לוינסקי: מה אנחנו יכולים לעשות?

ולנטינה לוינסקי: אנחנו צריכים להזמין רכב מיוחד שיביא אותם לפעילות הספורט, אנחנו צריכים לברר אם באולם יש בכלל נגישות לנכים.

ולנטינה לוינסקי: בנצרת אין אף בריכה שהיא נגישה לנכים.

ולנטינה לוינסקי: יש בריכה כזאת בטכניון אבל העיריה נתנה לנו לשנה רק 6,000 שקל עבור הנסיעות וזה בוודאי לא מספיק להסעות מנצרת לחיפה.

זבולון אורלב: אני חושב שהמסר שלך היה מאוד ברור ואני הקשבתי לו היטב.

שמוליק לנקסנר: אין לי הרבה מה להוסיף אחרי כל מה שאמרו פה.

שמוליק לנקסנר: אני מנהל את ספורט הנכים באשדוד.

שמוליק לנקסנר: העיר אשדוד כמעט הוכפלה ב-5 השנים האחרונות בשל קליטת עולים חדשים.

שמוליק לנקסנר: הגיעו אלינו למועדון עשרות עולים חדשים והם פשוט יושבים בצד.

שמוליק לנקסנר: אין לי אפילו כסא גלגלים ספורטיבי לתת להם בגלל חוסר בתקציב.

שמוליק לנקסנר: אני מקבל 50,000-60,000 שקל מהעיריה וגם זה יותר בגלל הקסם האישי שלי ולא בגלל סל הספורט, בגלל שיש לי קבוצת כדורסל בלאומית ב' או קבוצת טניס בלאומית.

שמוליק לנקסנר: אני בהחלט מקבל את זה לא בגלל נושא פוליטי או בגלל שאני שייך למישהו אלא רק בשל קסם אישי.

שמוליק לנקסנר: במקום שאני אנהל ארגון עם 100 ספורטאים אני מנהל ארגון עם 20 ספורטאים.

דורון יהודה: אני רק רוצה לומר שהייתי מצפה שמהישיבה הזאת נצא עם איזה מסר של המשכיות כדי להגיע לתוצאה.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הדיון.

זבולון אורלב: כמובן אתם תגידו לי תוך כדי סיכום אם יש איזה בעיה.

זבולון אורלב: 1) ועדת החינוך והתרבות מברכת את המשלחת האולימפית לאולימפיאדת הנכים בסידני על ההישגים המרשימים ומברכת את הספורטאים שזכו במדליות: קרן ליבוביץ שזכתה ב-3 מדליות זהב בשחייה ושברה 3 שיאי עולם; דורון שזירי שזכה במדליית כסף בקליעה; זאב גליקמן שזכה במדליית כסף בטניס שולחן; ויוגב קנזי שזכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק.

זבולון אורלב: הוועדה מציינת שההישגים האלה הביאו כבוד גדול למדינת ישראל והם משקפים את נצחון הרוח.

זבולון אורלב: 2) הוועדה קובעת שלספורט נכים יש חשיבות רבה, הן משום שהוא ספורט לכל דבר והן מפני שיש לו משמעות מיוחדת לשיקום ולהשתלבות של הנכה במערכות החיים.

זבולון אורלב: 3) הוועדה קובעת באופן חד-משמעי שעל-פי הנתונים שהוצגו בפניה קיים פער גדול בתקצוב ספורט הנכים, הן על-ידי הממשלה (בגלל העניין של הוועד האולימפי), הן על-ידי המועצה להסדר הימורים בספורט והן על-ידי הרשויות המקומיות בהשוואה לספורט הרגיל.

זבולון אורלב: הוועדה סבורה שפער זה הוא לא הוגן ולא צודק ומן הראוי שספורט הנכים יתוקצב באופן שוויוני, ולא רק שוויוני אלא גם בהתחשב בצרכים המיוחדים, כמו פיזיותרפיה, עגלות ולא נעליים וכן הלאה.

ראובן הלר: אנחנו קוראים לזה ספורט טיפולי ולא פיזיותרפיה.

זבולון אורלב: המלה פיזיותרפיה לא תיכנס להחלטות.

זבולון אורלב: אם המסגרת תהיה מקובלת אז אני אבקש מחבר הכנסת יורי שטרן שיסמיך אותי אחרי זה לנסח במדוייק את ההחלטות בעברית צחה.

זבולון אורלב: זה דיון מהיר והפרוצדורה היא שהחלטות הוועדה חוזרות למליאה והן תהיינה מונחות על שולחן מאה ועשרים חברי הכנסת.

זבולון אורלב: לכן יש לניסוח פה משמעות קצת יותר גדולה.

זבולון אורלב: לפני ההפצה אני מבקש להראות את זה לחבר הכנסת יורי שטרן.

זבולון אורלב: 4) הוועדה חוזרת ודורשת משר המדע, התרבות והספורט להקים ועדה ציבורית בלתי תלויה, שתבדוק תוך חודשיים ותגבש המלצות כיצד ניתן להבטיח שוויון בתקצוב ספורט הנכים בכל המקורות האפשריים וגם מתן מקדמים לצרכים המיוחדים של ספורט הנכים.

יורי שטרן: שוויון וקידום של ספורט הנכים.

זבולון אורלב: 5) הוועדה מודיעה שאם יחליט השר, מטעמים השמורים עימו, להימנע מלהקים את אותה ועדה ציבורית אז יושב-ראש ועדת החינוך והתרבות, בשיתוף עם חבר הכנסת יורי שטרן, ייזמו הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת הנושא כאמור בסעיף הקודם.

זבולון אורלב: אנחנו אומרים לשר: זה בעצם הג'וב שלך, זה הסדר הממלכתי הראוי, אתה הרשות המבצעת.

זבולון אורלב: תבדוק ואנחנו נבקר את ההחלטות ונפקח עליך.

זבולון אורלב: אבל אם השר ימנע מטעמים שלו - לא הצלחתי לדבר איתו ולכן לא הבנתי מדוע הוא נמנע מלהקים את הוועדה הזאת - אז אנחנו נקים ועדת חקירה פרלמנטרית, שזה הכלי שעומד לרשותנו.

זבולון אורלב: זה כלי חריף וחריג.

ראובן הלר: פרט לזוכי המדליות היה עוד ספורטאי אחד שהשתתף באולימפיאדה, ילד צעיר שהתמודד בשחייה עם ספורטאים בדרגת נכות קלה יותר מהנכות שלו.

ראובן הלר: על אף העובדה שהוא בדרגת הנכות הקשה ביותר הוא שחה עם אנשים בדרגת נכות קלה יותר, הצליח לעלות לגמר ועשה שני שיאים עולמיים.

ראובן הלר: הייתי רוצה שתציינו גם אותו, שמו יצחק ממיסקלוב.

ראובן הלר: הוא עדות לאותה תשתית שעליה דיברתי.

ראובן הלר: התחלנו את הפעילות איתו בגיל צעיר.

זבולון אורלב: נציין גם אותו.

זבולון אורלב: לכן אנחנו רוצים לטפל לא רק בקצה התחרותי או במשלחת האולימפית אלא בכל התשתיות של ספורט הנכים.

יורי שטרן: לדעתי אפשר להוסיף המלצה אישית שלך כיושב-ראש הוועדה לשר המדע, התרבות והספורט בעניין הבקשה של מר יוגב קנזי לקבלת מילגה.

יורי שטרן: זה לא יופיע בהחלטות אלא בנפרד.

יורי שטרן: בהחלטות לדעתי אפשר לציין את העובדה שהוועדה דורשת קריטריונים אחידים בכל המערכות, לרבות רשויות מקומיות.

יורי שטרן: מה שסיפרו כאן לגב פתח-תקווה הוא פשוט דבר שלא יתכן.

יורי שטרן: אם לא יהיה שיפור אז אנחנו נחוקק חוק שמחייב חלוקה שוויונית של הרשויות המקומיות.

זבולון אורלב: זה כתוב.

יורי שטרן: דבר נוסף, שמתי לב בעניין הזה שלא כל מתקני הספורט כנראה מצויידים בגישה נוחה לנכים, למרות שזה דבר שהוא כבר מזמן חובה בחוק.

יורי שטרן: לכן אנחנו צריכים לבקש - אני לא יודע מי הגורם שחייב לאכוף את החוק.

זבולון אורלב: מי מופקד על ביצע החוק הזה?

אורי חרל"פ: הרשות המקומית.

אורי חרל"פ: שר הפנים.

אורי חרל"פ: כל מתקן ציבורי מחוייב בדרכי גישה לנכים.

יורי שטרן: אנחנו דורשים ממשרד הפנים לעשות בדיקה מקיפה של מתקני הספורט בארץ על מנת לאכוף את החוק ולתקן איפה שצריך.

זבולון אורלב: זה יכנס כחלק מההחלטות.

זבולון אורלב: 6) הוועדה מבקשת משר הפנים לדווח לוועדת החינוך והתרבות על מצב יישום או ביצוע חוק גישת נכים למתקני ספורט.

אורי חרל"פ: לפי דעתי זה מתקנים ציבוריים.

אורי חרל"פ: אין הפרדה של מתקני ספורט.

אורי חרל"פ: בחוק לא כתוב "ספורט".

ראובן הלר: חבר הכנסת יורי שטרן, אני רוצה להציע הצעה.

ראובן הלר: בארצות-הברית אחד הסנטורים התיישב בבוקר על כסא גלגלים ועבד רק 12 שעות על כסא גלגלים.

ראובן הלר: הדברים האלה צולמו ותועדו ואז כל העם ראה עד כמה המקומות אינם נגישים לנכים.

ראובן הלר: יש אמנם חוק אבל החוק לחוד והמציאות לחוד.

זבולון אורלב: 6) הוועדה מבקשת משר הפנים דיווח על יישום ואכיפת החוק בכל הקשור לנגישות נכים למתקני ספורט.

יורי שטרן: ודבר אחרון, בשביל לא להעמיס על ההחלטות, כפי שמציע היושב-ראש.

זבולון אורלב: הממשלה מאוד אוהבת לקבל מהוועדות החלטות של 3 דפים.

זבולון אורלב: אני תמיד מעדיף שורה אחת ואז הם מבינים מה רוצים ובזה נגמר העניין.

יורי שטרן: לנקודה הקודמת יש כתובת מדוייקת.

יורי שטרן: הדבר האחרון, לא יכנס להחלטות אבל אני לוקח על עצמי, ויושב פה חברי חבר-הכנסת מיכאל נודלמן, שהוא גם חבר בוועדת העליה הקליטה והתפוצות: אני מציע שאנחנו ניזום בוועדת העליה הקליטה והתפוצות דיון עם המשרד לקליטת עליה ונאמר שצריך לתקצב את עניין הספורט לנכים עולים.

זבולון אורלב: קליטת ספורטאים נכים.

זבולון אורלב: אציע לך שאולי תקום ועדה משותפת של שתי הוועדות שתנצל בכל זאת את הידע שיש בתוך הוועדה הזאת בכל מה שקשור בספורט, ידע שלא קיים בוועדת העליה הקליטה והתפוצות.

מומו אלנקווה: הייתי מציע שלאותם דיונים יוזמנו גם נציגים של הספורטאים שיעזרו לכם בשטח.

זבולון אורלב: הערתך נרשמה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לברך את כל הספורטאים שהגיעו לתוצאות כל-כך טובות.

מיכאל נודלמן: אני מקווה שנמשיך ככה.

מיכאל נודלמן: כל הכבוד לספורטאים הללו שהשיגו חמש מדליות בתקציבים כל-כך קטנים.

מיכאל נודלמן: כל הכבוד.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.