ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 168, 2000-08-31 12:00

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: לאור ההתפתחויות אני ביקשתי לנצל את העובדה שכולנו היינו בטכס, שהוקדש לדברים המאחדים ולא להעמיק את המחלוקות, וחשבתי שמן הראוי לעשות ישיבה קצרה כדי שהכנסת תקבל דיווח היכן עומדים הדברים ולראות אם יש אפשרות להשתמש במשקלנו הדל כדי לעזור לצדדים להגיע לסיכום.

זבולון אורלב: אני מציע שנעשה זאת בקצרה, כי אני מבין שבשעה שתיים יש פגישה במשרד האוצר עם ראשי ארגוני המורים.

זבולון אורלב: אני מברך על כך ואני מקווה שהפגישה הזאת תסתיים בחיוב.

זבולון אורלב: אבקש לדווח ולעדכן אותנו מה קורה, מה הבעיה ואיפה המחלוקות, מה הם הפערים ונראה מה ניתן לעשות.

זבולון אורלב: גברתי המנכ"ל, בבקשה.

שלומית עמיחי: אני מעודכנת לאתמול בשעה 12:30 בלילה, ולשיחות טלפון גם הבוקר.

שלומית עמיחי: הסתדרות המורים – הבעיה המרכזית היא גמול הולם למורים/מורות שנדרשות – ונדרשות לא משום החובה אלא משום החובה המצפונית לארגון הבית-ספרי – לעבוד בשעות הארוכות, דהיינו שעה שביעית ושעה שמינית.

שלומית עמיחי: בנושא הזה, לדעתי אתמול חל המפנה והמפנה הוא בבחינת הסכמת האוצר להכיר בצורך לתגמל את המורים עבור השעות הללו, ומרגע זה הדיון הוא על הכמה.

שלומית עמיחי: אני מניחה, מקווה, ותכף גד דיעי ודאי יגיד שהדיון הזה יתקיים במהרה עוד היום, כי מתנהל משא ומתן איפה ובאיזו שעה בדיוק יתקיים המשך הדיון.

שלומית עמיחי: ארגון המורים – שתי סוגיות כבדות עמדו על הפרק.

זבולון אורלב: לגבי הסתדרות המורים, אפשר לומר מהו הפער בדרישות?

שלומית עמיחי: אתמול הציג הממונה על השכר בפני מזכ"ל הסתדרות המורים וגד דיעי איזה שהוא מודל, או חבילה כפי שהם נוהוגים לומר, שמדברת על המכסימום שהוא רואה למורה שעובדת שמונה שעות שבועיות במסגרת השעות שביעית-שמינית.

שלומית עמיחי: הוא דיבר על סכום, תגמול חד-פעמי שנושק ל-4,000 שקל - שנתי.

שלומית עמיחי: אני מניחה שעל הנושא הזה יתקיים עוד משא-ומתן.

שלומית עמיחי: דרך אגב, המשא-ומתן הוא על עוד כמה דברים מאד עקרוניים בחבילה הזאת.

שלומית עמיחי: הסתדרות המורים התבקשה להסכים שכל סכום עליו מדברים יהיה פרק בדיון על המשא-ומתן על השכר.

שלומית עמיחי: כך שיש עוד נושאים, אבל זה הנושא המרכזי.

שלומית עמיחי: לגבי ארגון המורים, נושא הפרישה המוקדמת של מורים.

שלומית עמיחי: אני מודה פה, כמו שאני מודה בכל מקום, שיש לנו חלק בצורך לסייע לפרישה מוקדמת, ועובדה שאנחנו גם מתייעלים וההתייעלות גורמת לצמצום מורים, גם מחדשים מגמות בחינוך הטכנולוגי, וגם זה כמובן דורש פרישה של מורים שמגמותיהם נסגרות.

זבולון אורלב: איפה הפער פה?

שלומית עמיחי: הפער מגיע, על-פי הסכמים, ל-220 משרות.

שלומית עמיחי: בשנים האחרונות נוספו עוד 60.

שלומית עמיחי: הארגון דורש 200 משרות בנוסף ל-220, וגם על זה אני רוצה להקרין מהאופטימיות שלי ולומר שאני משוכנעת שאיפה שהוא יימצא האמצע כדי שגם הארגון יהיה מפוצה וגם אנחנו לא נצטרך לשלם יותר מאשר אנחנו מסוגלים.

שלומית עמיחי: הנושא השני הוא הנושא העקרוני שעליו הכריז רן ארז במלים כל-כך חגיגיות מעל הבמה ולכן כבר לא אוכל להוסיף.

שלומית עמיחי: אנחנו הסכמנו לניסוי.

זבולון אורלב: גם ועדת החינוך והתרבות הסכימה.

שלומית עמיחי: גם ועדת החינוך קידמה את הניסוי בברכה, שר החינוך אימץ והנחה אותי להפעיל אותו לפחות בעשרה בתי-ספר.

שלומית עמיחי: אני, משום ראייתי היותר מפוכחת לגבי הקשיים, כולל התקציביים, ביקשתי לצמצם אותו לחמישה בתי-ספר.

שלומית עמיחי: צוותי עבודה משותפים בראשותו של איציק כהן, שמעון הראל ואחרים ישבו על המדוכה חודשים רבים.

שלומית עמיחי: אנחנו נעצרנו לפני כחודש-ימים כאשר שר האוצר הבהיר לי שהנושא מחייב דיון עם האוצר, בייחוד לגבי דרך הפיצוי.

שלומית עמיחי: לשמחתי, לפני יומיים הודיע שר האוצר שהוא מאשר ניסוי, ומבחינתנו זו היתה אמירה מאד-מאד חשובה.

שלומית עמיחי: כרגע הדיון הוא בשאלה באיזה תנאים לאשר את הניסוי.

שלומית עמיחי: משמע, מה יהיה הפיצוי למורים שלוקחים חלק בניסוי.

שלומית עמיחי: להזכירכם, אלה מורים שבמקום שהיום הם נמצאים לכל היותר 24 שעות בבית הספר, מחר הם ישהו 40 או 42 שעות.

שלומית עמיחי: גם כאן נדמה לי שיש סימנים לכך שיש אפשרות להגיע היום להסכמה, לפחות להרכב החבילה, למסגרת הכללית שתאפשר את פתיחת שנת הלימודים מחר.

שלומית עמיחי: אשר על כן אני מקווה מאד שבכך סיימנו.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: נמצאת אתנו עפרה ברטוב, סגן הממונה על השכר במשרד האוצר.

זבולון אורלב: אבקש ממך להשלים ולפרט יותר מה הן המחלוקות ומה הם הפערים.

זבולון אורלב: בבקשה.

עפרה ברטוב: אתחיל בארגון המורים.

עפרה ברטוב: הפערים בינינו לבין ארגון המורים כרגע הם על תוכן הניסוי.

עפרה ברטוב: יש לנו מספר הערות לניסוי, כאשר שר האוצר אישר את הניסוי.

עפרה ברטוב: אני מקווה שהיום אנחנו נתגבר על הפערים.

זבולון אורלב: אני מוכרח לחדד את זה.

זבולון אורלב: שר החינוך וועדת החינוך, כל אחד על-פי סמכויותיו ועל-פי משקלו ישבו עם מומחי המשרד וראו את זה בחיוב רב.

זבולון אורלב: מה פתאום משרד האוצר נכנס לזה?

עפרה ברטוב: אני אסביר.

עפרה ברטוב: ראשית, אנחנו לא נכנסים כל-כך לפדגוגיה.

עפרה ברטוב: אנחנו נכנסים לעניינים שבאחריותנו, שהם ענייני שכר ותגמול, פיצוי.

עפרה ברטוב: אני לא מתערבת בתכנים ובדברים מהסוג הזה של משרד החינוך.

עפרה ברטוב: כשמדובר בתוספות שכר ובפיצויים שהם משמעותיים והם מאד תקדימיים לגבי כלל המשק אני חייבת להתערב, אחרת זה לא יהיה אחראי מבחינת האוצר.

עפרה ברטוב: בנושא הפיצוי יש לנו דין ודברים עם הארגון, יש לנו כמה הערות.

עפרה ברטוב: אני חושבת שגם משרד החינוך מסכים עם חלק מההערות שלנו.

זבולון אורלב: עוד שאלה מציקה.

זבולון אורלב: למה זה נדחק לימים האחרונים לפני ה-1 בספטמבר?

זבולון אורלב: אני יודע שהבעיה הזאת מונחת על השולחן לפחות חצי שנה.

עפרה ברטוב: את הבעיה הזאת אנחנו מכירים כבר מספר חודשים.

עפרה ברטוב: עמדת שר האוצר עד לפני לא מעט זמן היתה נגד הניסוי, אבל בימים האחרונים משרד האוצר בחן את זה שוב והחליט כן ללכת על ניסוי, וזה מה שחשוב כרגע.

עפרה ברטוב: אני לא רוצה להיכנס ליתר הדברים ואני חושבת שזה גם לא חשוב עכשיו.

עפרה ברטוב: כל אחד ישאיר את הדברים לעצמו.

עפרה ברטוב: לנו יש בקורת על משרד החינוך.

עפרה ברטוב: עברנו את זה בינינו מספיק.

עפרה ברטוב: מה שחשוב כרגע, לדעתי, שיש אישור של משרד האוצר ללכת לשיתוף-פעולה עם משרד החינוך ועם ארגון המורים העל-יסודיים.

עפרה ברטוב: אנחנו מאד-מאד מקווים שהוא יצליח.

עפרה ברטוב: אנחנו הולכים פה יד ביד עם הארגון, ואני מאד מקווה שיהיה ניסוי נכון מבחינה פדגוגית ואחרת.

זבולון אורלב: אני מסכים לא להציק לך יותר, אבל אני מוכרח לומר לך, הואיל והוועדה היתה מעורבת בענין, זה נראה כך שתחת לחץ של איום שביתה משרד האוצר משנה את עמדתו.

זבולון אורלב: הרי הריטואל כבר ידוע.

עפרה ברטוב: נכון, ואנחנו גם לא אוהבים את הריטואל הזה, אבל לא זה היה הענין.

עפרה ברטוב: הענין הוא שאנחנו ראינו שהניסוי הולך לצאת לדרך, ולא בגלל איומי שביתה אלא בגלל הפרקטיקה.

עפרה ברטוב: במציאות הם הולכים להתחיל בניסוי ולכן היה צריך לסכם את זה מראש.

עפרה ברטוב: הבעיה השנייה של הפרישה – כאן לדעתי הפערים בינינו ניתנים לגישור.

עפרה ברטוב: היום בצהרים נתכנס לדיון גם בנושא הזה.

עפרה ברטוב: צריך לזכור שלארגון יש הסכם שמדבר על פריסה של 220.

עפרה ברטוב: אני מחויבת ל-220 ולא מעבר לזה.

עפרה ברטוב: הדרישה היא להגדיל את המספר מ-220 ל-400.

זבולון אורלב: אבל כשאת התחייבת לא היה נתון אחד, למשל, שיש קיצוץ של 25% בהנדסאים וטכנאים.

זבולון אורלב: לא היה נתון שמקצצים את כתות ט' טכנולוגיות, ולא היו עוד כמה נתונים.

עפרה ברטוב: כשאני סיכמתי על 220, גם אז היו קיצוצים בטכנולוגיה.

עפרה ברטוב: כל שנה יש קיצוצים.

עפרה ברטוב: המצב הוא שתקציבית זה מאד יקר לתת לעובד הוראה לצאת בגיל 50 ולשלם לו פנסיה מוקדמת.

עפרה ברטוב: אתה יודע שבכל ההסכמים במשק זה דבר מאד יקר, ואנחנו לא יכולים לתת את זה לכל מי שרוצה.

עפרה ברטוב: במדינה גם אין פרישה מרצון לפנסיה מוקדמת אלא אם יש הסכמים פרטניים במקרים של הבראה בדרך כלל.

זבולון אורלב: אני מקווה שתגיעו לפשרה, אבל למה היא צריכה להגיע ב-31 באוגוסט?

זבולון אורלב: גם פה הבעיה ידועה.

זבולון אורלב: למה אי-אפשר לגמור את זה ב-31 במאי?

עפרה ברטוב: אנחנו רצינו לגמור את זה כבר מזמן.

זבולון אורלב: אבל לא זזתם מהמספר ועכשיו את אומרת שתתפשרו.

עפרה ברטוב: אנחנו כבר אמרנו לארגון למה אנחנו מוכנים והוא לא היה מוכן.

עפרה ברטוב: הוא מנסה להשיג עכשיו יותר, זו זכותו הלגיטימית, וזכותי הלגיטימית גם כן לעמוד על המספרים שלי, ובפשרה כל אחד יצטרך להתפשר.

זבולון אורלב: אנחנו יושבים פה כדי להשיג פשרה.

זבולון אורלב: אני מראש אומר לידידיי שאנחנו תמיד תומכים בפשרות.

זבולון אורלב: אנחנו מוכנים לסייע גם בפשרות ונצהיר שאנחנו מבקשים שתהיה פשרה.

זבולון אורלב: השאלה היא רק איפה.

עפרה ברטוב: אני חושבת שאנחנו נסתדר בינינו.

עפרה ברטוב: רק שיהיה ברור שמשרד האוצר משפטית והסכמית מחויב ל-220 ולא מעבר לכך.

עפרה ברטוב: לכל דבר כזה יש עלויות ואפשר לדון עליו בהסכמי שכר.

עפרה ברטוב: כל דבר שיש לו עלויות יש לו מקום וזמן ולאו-דווקא לפני פתיחת שנת הלימודים.

עפרה ברטוב: הנושא הזה לא עלה בדיוני שכר קודמים.

זבולון אורלב: אני שוב אומר, הוועדה הזאת עדה לכך שהשנה קרה משהו בחינוך הטכנולוגי.

עפרה ברטוב: שלומית עמיחי ויצחק כהן יעידו שבכל שנה יש צמצומים בטכנולוגיה, אבל אנחנו בהחלט לוקחים בחשבון שהשנה הקיצוצים היו יותר חדים ולכן אנחנו לוקחים את זה בחשבון.

זבולון אורלב: כל שנה יש שינוי של סגירת "לו-טק" ופתיחת "היי-טק".

זבולון אורלב: זה תהליך רב-שנתי מבורך ולשם כך עשו את ההסדר הרב-שנתי.

זבולון אורלב: השנה משרד החינוך והתרבות דיווח פה בוועדה שמעבר לשני הדברים האלה יש עוד קיצוצים, גם בחינוך ההתיישבותי וגם בכתות ט' וגם בהנדסאים.

זבולון אורלב: זה לא היה כל שנה.

עפרה ברטוב: אני חושבת שזה ברור שהארגון רוצה את המספר הגבוה ביותר, ואני כמשרד האוצר שרואה לפני שיקולים תקציביים והשלכות רוחב, רוצה לצמצם את זה כמה שיותר.

ענת מאור: אני רק נכנסתי, אבל אני רוצה להעיר שתפקיד משרד האוצר הוא לא לצמצם כמה שיותר, וזה לא שלארגון יש רצונות שווא.

ענת מאור: אלה צרכים של ילדי ישראל.

ענת מאור: אי-אפשר שראש הממשלה ושר האוצר יכריזו שהחינוך עומד בראש סדר העדיפויות, ובאותה עת לצמצם ולומר שזה מובן מאליו.

ענת מאור: המובן מאליו הוא שממשלת ישראל, שיש לה עודף של 12 מיליארד ₪, תשקיע לפחות מיליארד וחצי שקלים בחינוך.

ענת מאור: עם איזו פילוסופיה אתם באים לוועדה לפני פתיחת שנת הלימודים?

ענת מאור: אני פונה אל ראש הממשלה ואל השר, לא אלייך, לא לפקידות.

זבולון אורלב: מייד תשיבי לחברת-הכנסת מאור וגם לי.

זבולון אורלב: קודם-כל אני תומך תמיכה מלאה בדברים החד-משמעיים שאמרה חברתי, ויש לזה משנה תוקף כשזה בא מהצד הזה של הבית ולא מהצד הזה של הבית.

ענת מאור: בענייני חינוך אנחנו אף פעם לא קואליציה-אופוזיציה.

ענת מאור: זו היתה דעתי כל השנים.

זבולון אורלב: בכל-זאת יש לזה משמעות.

זבולון אורלב: חברת-הכנסת מאור היא מנהלת בית-ספר וגם אני בא מהחינוך.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר לך עוד דבר אחד.

זבולון אורלב: האם מישהו עשה פעם חשבון כלכלי כמה עולה אותו מורה למדינת ישראל, שהוא לא מועיל, שהוא מורה עודף, שמקיימים עבורו מגמה פיקטיבית בבית-הספר?

עפרה ברטוב: זו שאלה טובה ואני מוכנה לענות עליה.

עפרה ברטוב: יעידו גם חבריי ממשרד החינוך, שרוב המורים שפורשים בפרישה מוקדמת ושהמדינה מממנת את הפרישה המוקדמת, יכולים להמשיך ללמד.

שמעון הראל: משרד החינוך לא מסכים אתך.

עפרה ברטוב: בסדר.

עפרה ברטוב: אנחנו מכירים הרבה מורים שפורשים לפנסיה מוקדמת וממשיכים אחר-כך לעבוד, ואתם קולטים אותם, כי לא כולם גרועים כמו שאתה מציין.

עפרה ברטוב: בשביל זה יש משרד החינוך, יש ארגונים, והם צריכים לשבת ולהחליט מי יוצא ומי לא יוצא.

עפרה ברטוב: אל נשכח שהמורים הם לא האוכלוסייה היחידה שרוצה ומבקשת לצאת לפנסיה מוקדמת.

עפרה ברטוב: מה תגידו על יחידה ברפא"ל או בתעשייה האווירית שנסגרת?

זבולון אורלב: מה הקשר?

זבולון אורלב: קראתי עכשיו בעיתונים שרוצים להפריט את בזק ושמעתי איזה כספים האוצר מוכן להשקיע.

זבולון אורלב: אני שואל את עצמי כאזרח במדינת ישראל איפה סדרי העדיפויות הנכונים?

זבולון אורלב: האם לא כדאי שהאזרחים ישלמו עוד כמה אגורות לבזק ובינתיים להוציא מורה שחוק של "לו-טק" ולהכניס במקומו מורה חדש של "היי-טק"?

עפרה ברטוב: הוויכוח הוא לא על המורה השחוק אלא על מורים שיכולים להמשיך ללמד.

עפרה ברטוב: אנחנו צריכים לזכור שאנחנו כן הולכים לקראת ארגון המורים וכן מגדילים את המכסה, שאי-אפשר להציג את זה כאילו אנחנו לא הולכים לקראתם.

זבולון אורלב: אני מבין ממך שאתם חותרים לפשרה בנושא הפרישה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

ענת מאור: אני רוצה להעיר לסדר.

ענת מאור: לדעתי הוועדה צריכה למחות כלפי משרד האוצר, שערב פתיחת שנת הלימודים בדיון כזה לא נמצא כאן מנכ"ל המשרד או הממונה על השכר.

ענת מאור: אין לי טענות לנציגתם עפרה ברטוב, אבל אני חושבת שהשעה מחייבת את נוכחותם.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזק את מה שאמרנו לפני שלושה ימים בפנייה שלא תהיה מחר שביתה ובפנייה מקבילה, ובאותה עוצמה כלפי משרד האוצר.

ענת מאור: מה שהסתדרות המורים וארגון המורים רוצים זה לא קפריזות פרטיות, אלה צרכים אמיתיים ונכונים.

ענת מאור: הדיונים על תקציב המדינה רק החלו ולכן צריך לפתוח את שנת הלימודים, וזאת הפנייה העיקרית.

ענת מאור: במקביל הוועדה תמשיך לגבות את התביעות, ואני פונה לראש הממשלה ולאוצר להיענות להן.

זבולון אורלב: עפרה ברטוב, אני מבקש שתתייחסי עכשיו לתביעות של הסתדרות המורים.

זבולון אורלב: מנכ"ל המשרד דיווחה שיש הסכמה עקרונית של האוצר לפצות ולשלם גמול בצורה כזאת או אחרת למורים שעובדים יום חינוך ארוך, ואני מבין שכל הוויכוח עכשיו הוא הצורה, המבנה, הגובה.

זבולון אורלב: דרך אגב, ועדת החינוך והתרבות המליצה כבר לפני הרבה חודשים להכיר שהשינוי של סדר היום של המורה בחינוך היסודי מחייב פיצוי, וכפי שאת יודעת גם קיימנו על כך דיון כאן והמלצתי בפניכם על הדבר הזה.

זבולון אורלב: הרי החדר הזה עד שהוועדה קראה למשרד האוצר ולמשרד החינוך ואמרה להם: אנחנו יודעים את התסריט, ב-31 באוגוסט יהיה הפיצוץ.

זבולון אורלב: אז אנחנו מבקשים מכם שאת כל הפשרות של 1 בספטמבר לפני שש בבוקר תעשו קודם.

זבולון אורלב: אני מרגיש מאד לא נוח שאני צריך כל הזמן לדבר כאילו האוצר מוביל את המורים לתאריך הזה ואחר-כך אומר: נמאס לנו מהריטואל של המורים.

זבולון אורלב: זה באמת נמאס.

זבולון אורלב: דרך אגב, אני גם אומר לידידיי המורים שהם נראים לא טוב בציבור, אבל אני לפחות מאלה שיודעים את האמת מאחורי הקלעים.

זבולון אורלב: לא המורים הביאו את זה ל-31 באוגוסט.

עפרה ברטוב: אנחנו דיברנו עם הסתדרות המורים בנושא הזה וגם נתנו פתרונות מעשיים.

עפרה ברטוב: למשל, אמרנו שמורה שלא ירצה ללמד ביום חינוך ארוך לא יופיע, ודנו אתם על שינויים מבניים.

עפרה ברטוב: אבל זה לא סיפק אותם.

עפרה ברטוב: הם רוצים תוספת שכר ולכן הגענו עד היום, כי אנחנו חשבנו שאפשר יהיה לפתור את הבעיות האלה בצורה אחרת.

עפרה ברטוב: הסתבר לנו שהם מתעקשים על תוספת שכר ולכן נאלצנו לפתור את הענין הזה דרך תגמול כספי.

עפרה ברטוב: אנחנו רוצים לסכם עם הסתדרות המורים שהענין הזה יסוכם במסגרת של הסכם שכר.

עפרה ברטוב: כרגע אין לנו הסכם שכר.

עפרה ברטוב: לא ניכנס כרגע לפרטים, אבל אנחנו לא יכולים לתת סתם פיצוי בלי שיש לנו הסכם שכולל את הסתדרות המורים ואת ארגון המורים, ולכן אנחנו צריכים עוד לסכם את נושא העיגון המשפטי של כל ההסכם הזה.

זבולון אורלב: יש מחלוקת ביחס לתצורה המשפטית?

עפרה ברטוב: כן, יש מחלוקת, ואת זה המשפטנים צריכים לסכם היום.

עפרה ברטוב: גם נותר לנו לסכם את גובה התגמול, את הצורה שלו ואיך הוא יחולק ומתי.

עפרה ברטוב: אבל אני חושבת שהקוויים הכלליים, העקרונות ברורים לשני הצדדים פחות או יותר, ואני מקווה שהיום אחר-הצהריים הענין הזה ייפתר.

שמעון הראל: אפשר לדבר על זה הרבה, אבל אומר משפט אחד בסך-הכל.

שמעון הראל: אנחנו שומעים הרבה מנציגי האוצר את המשפט הזה וצריך לתקן אותו אחת ולתמיד.

שמעון הראל: מורים גמלאים מקבלים אישור לעבודה במשורה.

שמעון הראל: בכל הארץ יש בסך-הכל 10 – 20 בשנה.

זבולון אורלב: כמה גמלאים יש במערכת החינוך?

שמעון הראל: עשרים וכמה אלף אנשים.

שמעון הראל: בכל מקרה אנחנו מעבירים אותם אישורים של מנהל המחוז.

שמעון הראל: זה מגיע לוועדה בראשותו של מנחם כהן בירושלים, ואנחנו מוציאים את הנשמה למנהלי המחוזות עד שמאפשרים לגמלאי לעבוד.

שמעון הראל: חשוב שחברי הוועדה וכל מי שיושב כאן יידעו את זה, מפני שאנחנו רוצים להצעיר את המערכת.

שמעון הראל: מורים שחוקים לא צריכים להיות במערכת, ולכן במקרים מאד יוצאי-דופן אנחנו מאשרים העסקה.

זבולון אורלב: אני רוצה להשתמש קצת בנסיוני כמנהל לשעבר של אגף כוח-אדם בהוראה ולומר שלפי השקפתי מעט מדיי ומאוחר מדיי מורים שחוקים יוצאים מן המערכת, וחלק מהבעיות הקשות במערכת החינוך הוא אי היכולת להוציא מורים לפרישה מוקדמת.

זבולון אורלב: צריך להיזהר שבתנאים הטובים של הפרישה ייצאו המורים השחוקים ולא הטובים, וזה קרה בכמה מקומות עבודה.

זבולון אורלב: רשות הדיבור לרן ארז.

רן ארז: אני חייב לומר כמה דברים הסטוריים כדי שכולנו נדע שאנחנו עומדים על אותו מכנה משותף.

רן ארז: הרפורמה שאותה יזמנו, עוז לתמורה במערכת החינוך, הגשנו אותה בספטמבר 1999 לשר החינוך וליובל רכלבסקי ממשרד האוצר.

רן ארז: מר רכלבסקי אף ישב אתי והעיר הערות מה לדעתו צריך להוסיף, כי עדיין חסר, ופעלתי על-פי המלצותיו.

רן ארז: יתרה מזאת, לפני שהממשלה הנוכחית נבחרה, באוקטובר 1998 נפגשנו באריאל, יוסי קוצ'יק, שהיה אז ממונה על השכר, סגניתו גב' שרון וגלית מדמוני ממשרד האוצר ביחד עם רון נחמן, עם הפיקוח של משרד החינוך ודיברנו על הניסוי הזה באריאל.

רן ארז: אז אמרו מר קוצ'יק וגב' שרון שהם לא מוכנים לעשות הסכם קיבוצי על תוספות שכר, אבל הזכירו את הנושא של חוזים אישיים, שמי שיהיה בניסוי יהיה בחוזה אישי.

רן ארז: זה נדחה לספטמבר 1999, אבל הממשלה התחלפה, נבחר שר חדש והיינו צריכים להתחיל הכל מחדש.

רן ארז: גם השר החדש יוסי שריד התלהב ואימץ את הרפורמה ובמשך שנה שלמה ישבנו עם אנשי משרדו ועשינו התאמות, תיקונים וכל מה שהיה צריך ביחד עם כולם.

רן ארז: גם הוקצב הכסף, כי הסעיף התקציבי של חוזים אישיים קיים.

רן ארז: על-פי הסכם השכר מ-1994 אנחנו, מעלות השכר שלנו, הסכמנו על 300 חוזים אישיים.

רן ארז: ומה קרה?

רן ארז: ערב פתיחת שנת הלימודים, לאחר שכבר דיברו עם כל המנהלים, עם המורים ועם המפקחים ועם כל ראשי הערים באותם ישובים והתחילו להתארגן איך לבנות פינות עבודה למורים, ב-27 באוגוסט אמר לנו שר האוצר: אני מתנגד לניסוי כי אני מפחד שהוא יצליח, ואם הוא יצליח אצטרך להרחיב אותו לכל המערכת ואז הוא יעלה חמישה מיליארד שקל.

רן ארז: לכן אני לא רוצה את הניסוי הזה.

רן ארז: מיד פנינו והתקבלנו אצל ראש הממשלה והוא אמר:

רן ארז: אני בעד הניסוי, זה נראה לי חשוב.

רן ארז: אני לא יכול להגיד לכם "כן" כשבייגה אמר "לא".

רן ארז: תנו לי יום-יומיים לשכנע אותו.

רן ארז: והנה, כעבור יום-יומיים אנחנו שומעים משר האוצר: או.

רן ארז: קיי, אני בעד הניסוי, אבל יש לי תנאים, והתנאים שהוא נתן לנו הם למעשה ביטול הניסוי, כי הוא לא רוצה את הניסוי.

רן ארז: הוא אמר: אני פוחד שהניסוי הזה יצליח.

רן ארז: לכן, כל הקשיים שעושים עכשיו הם מעבר לכל הפרת הבטחה שלטונית, אנדרלמוסיה במערכת, סגירת חלון הזדמנויות למדינת ישראל, פגיעה בתקווה שעוד יש למישהו במדינה הזאת שמשהו ישתנה והרפורמה הזאת תיצור מערכת חינוך אחרת.

רן ארז: הדבר הזה הוא מעבר לניסוי בחמישה בתי-ספר, הדבר הזה הוא התקווה של המערכת לשינוי.

רן ארז: עבדנו שנה שלמה לשנות דפוסי חשיבה אצל מורים, והיום אומרים להם: שום דבר.

רן ארז: למה?

רן ארז: כי פוחדים שזה טוב.

רן ארז: זה כל-כך ציני, זה כל-כך מקומם אותי כאזרח, לא כארגון מורים, כי כארגון מורים אני כבר רגיל, אבל כאזרח המדינה.

רן ארז: ומהי הבעיה השנייה?

רן ארז: יש 180 מורים שחוקים.

רן ארז: בסוף שנות השמונים, תחילת שנות התשעים חתמנו עם משרד האוצר על פרישה מוקדמת של 220 מורים שחוקים, או מורים מפוטרים מהסקטור הטכנולוגי, מדי שנה.

רן ארז: אבל מאז סוף שנות השמונים-תחילת שנות התשעים ועד לתחילת שנות אלפיים מגמות רבות נסגרות, המערכת הופכת להיות יותר מלחיצה, יותר קשה.

רן ארז: קודם היינו צריכים לקבל את הסכמת המורה והיום יש יותר ויותר מורים שמביעים את הסכמתם לפרוש, כי לא כל אחד מוכן לצאת ממשכורת X לפנסיה שהיא X מינוס Y, לירידה ברמת החיים שלו, וזה לא היה פשוט לשכנע אותם שלדעתנו הם צריכים לפרוש.

רן ארז: אנחנו נמצאים היום במצב מאד מוזר.

רן ארז: מצד אחד כל השנים מאשימים את ארגוני המורים שאנחנו נלחמים להשאיר במערכת כל מורה גם אם הוא שחוק, כמו מסמר בלי ראש.

רן ארז: והנה בא ארגון המורים בהצעה, ואומרים לו: לא, אנחנו מוכנים לעזור להוציא הפעם החוצה 400 מורים.

רן ארז: אבל מה לעשות אם מדובר רק ב-220 במכסה?

רן ארז: אנחנו צריכים תוספת של 180 למכסה.

רן ארז: בא משרד האוצר ואומר: מבחינתנו שיישארו אותם מורים שחוקים, עייפים, וילמדו את הילדים.

רן ארז: יושב פה מר סנפירי שמייצג את ההורים.

רן ארז: האם יש איזה שהוא הורה במדינת ישראל שרוצה שילדיו ילמדו אצל מורה שכבר אין לו סבלנות, שהוא מחכה לצלצול יותר מהתלמיד, שחוזר על השיעור כמו תקליט?

רן ארז: והנה בא איגוד מקצועי, ארגון המורים שמנסה להיות עכשיו פרופסיה, ואומרים: לא, אנחנו נותנים יד להוצאתם.

רן ארז: והם אומרים: לא, מה פתאום?

רן ארז: נתמקח, שיישארו עוד 20-30-50 מורים שחוקים בפנים, והם יספרו שהם חסכו שלושה מיליון שקל.

רן ארז: כל העלות של הניסוי היא 30 מיליון שקל מתקציב של חוזים אישיים קיים, שזה מעלות השכר לפי ההסכם הקיבוצי שחתמנו ב-1994.

רן ארז: וההסכם של פרישה מוקדמת של 180 מורים עולה 10 מיליון שקל לשנה.

רן ארז: אנחנו מדברים פה על 10 מיליון שקל לשנה מול תקציב של 22 מיליארד שקל, והוויכוח הוא כמה נוכל לחסוך וכמה מורים נצליח להשאיר במערכת.

רן ארז: מי אומר את זה?

רן ארז: – משרד האוצר.

רן ארז: גם אני קורא עתונים ואני יודע, כי בין ראשי האיגודים המקצועיים יש החלפת מידע מהו הסכם הפרישה של עובדי רפא"ל ואני יודע היטב מהו הסכם הפרישה של עובדי בזק.

זבולון אורלב: מה אתה יודע?

רן ארז: כל עובדי רפא"ל שהפכו להיות מיחידת סמך לחברה ממשלתית קיבלו פיצויי פיטורין והם ממשיכים לעבוד שם בחוזים חדשים.

זבולון אורלב: כמה פיצויים הם קיבלו?

רן ארז: 200%, 220% וכדומה, והם ממשיכים לעבוד בחוזים חדשים בחברה ממשלתית.

רן ארז: בבזק צריכים לצאת לפנסיה מוקדמת 800 – 900 עובדים כבר מגיל 42, אמנם בהדרגה במשך שמונה-תשע שנים עד שנת 2008, וזה עולה שמונה מיליארד שקל.

רן ארז: למה?

רן ארז: כי טלפונים יותר חשובים מאשר להשקיע במשאב האנושי היחידי שיש במדינת ישראל, ופה הרוויחו שלושה מיליון שקל.

רן ארז: הצלחנו להגיע לפשרה עם הארגון ולהשאיר עוד 70 –80 מורים שחוקים, שאין להם מה לעשות במערכת.

רן ארז: זה ההישג הגדול של משרד האוצר, כאשר כל המורים האלה מאושרים על-ידי הפיקוח של משרד החינוך והתרבות שהוא שחוק וצריך לצאת.

רן ארז: על זה אנחנו כאיגוד מקצועי, במקום לריב אתם עכשיו ולהשבית את המערכת, כי אנחנו דורשים תוספת שכר של 20%, אנחנו צריכים להילחם אתם על זה?

רן ארז: לאן הגענו?

רן ארז: פה התחלפו היוצרות, במקום שזאת היתה צריכה להיות המלחמה שלהם לרפורמה במערכת החינוך, מלחמה שלהם להוצאת מורים שחוקים החוצה, פתאום אנחנו הפכנו אלה שמעוניינים בכך.

רן ארז: לפעמים אני חושב שאולי משהו השתבש פה והפירמידה עומדת על הראש במקום על הבסיס.

גד דיעי: האוצר טוען שבימים האחרונים או בשבועות האחרונים הוא בכלל לא ידע על הבעיה של יוח"א, אנחנו כל השנה קיימנו ישיבות עם יובל רכלבסקי, הן אצלנו והן באוצר.

גד דיעי: שנתיים וחצי פועל פרוייקט יוח"א ואיציק כהן שיושב כאן יודע, ישבנו זמן רב מאד, הן בתקופתו של השר זבולון המר זכרונו לברכה והן בתקופת השר יצחק לוי ייבדל לחיים, עם בנצי דל לפני פתיחת שנת הלימודים, ובשנה שעברה בקשתה המיוחדת של מנכ"ל המשרד שלומית עמיחי – תנו לי לפתוח את שנת הלימודים ללא שיבושים, והסכמנו וויתרנו.

גד דיעי: מורה בכתה א'-ב' עובדת 24 שעות.

זבולון אורלב: האוצר מסכים באופן עקרוני למה שהוא לא הסכים עד עכשיו, לפצות מורה שעובדת ביום חינוך ארוך.

זבולון אורלב: העיקרון כבר קיים.

זבולון אורלב: מהו הפער בכספים?

גד דיעי: אתמול בערב משהו זז, לאחר שהוא הביע נכונות או הכרה בעצם התגמול, אבל עדיין יש בינינו מחלוקות.

זבולון אורלב: קראתי בעתון שאתם תובעים שתי משכורות?

גד דיעי: אנחנו דרשנו פי שתיים, מה שיותר.

שלומית עמיחי: מר דיעי ממש מדייק.

גד דיעי: אנחנו עשינו ויתורים מפליגים ובכדי שתיפתח שנת הלימודים הסתפקנו והסכמנו להגדיל את זה באופן משמעותי, פי שתיים.

גד דיעי: אבל יש עוד חישוקים של האוצר.

גד דיעי: ההתחייבות לשקט תעשייתי במשך השנה.

גד דיעי: יש שני דברים.

גד דיעי: הסכמי השכר עוד לא נחתמו ואינני יודע מה יהיה.

זבולון אורלב: הם מבקשים שקט תעשייתי על הנושא הזה?

גד דיעי: בנושא הזה אנחנו מסכימים, זה ברור.

גד דיעי: הם מבקשים שקט תעשייתי בכל.

שלומית עמיחי: גם הם מבקשים כפול וגם הם מבקשים כפול.

גד דיעי: ועדת השחיקה אמורה לסיים את עבודתה ב-31 באוקטובר והיא עוד לא התחילה את עבודתה.

גד דיעי: יכול להיות שהיא לא תסיים אותה עד 31 בדצמבר, ועלולים לנכות מהמורים שלנו את מה שהם קיבלו, ואומרים לנו: כן, אתם מתחייבים לשקט תעשייתי.

גד דיעי: איזה היגיון זה?

גד דיעי: אפשר להגיד שיש קירבה ומרחק.

גד דיעי: נכון, יש נכונות מצד האוצר, אבל אני מקווה שהיום ייעשה מאמץ רב מצד האוצר לאפשר לנו לפתוח את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: שמואל אבואב, יושב-ראש ועדת החינוך בשלטון המקומי, בבקשה.

שמואל אבואב: אחרי שנרד מהאיגרא רמא של בעיות תשלומים לבירא עמיקתא של בעיות בתי הספר, פנו אלינו כמאה רשויות מקומיות בבעיות שונות, אבל אני רוצה להתמקד רק בבעיות שצפויות בגינן השבתות ולא להתעסק בכל המכלול הרב, ואני מקווה שהיום במטה נוכל לפתור אותן.

שמואל אבואב: בשדרות יש השבתה בשלב הזה בגלל בעיות בטיחות.

שמואל אבואב: לאחר שפסלו שני בתי-ספר, הם החליטו יחד עם ארגוני ההורים להשבית שם חלק ממערכת החינוך.

שמואל אבואב: באילת יש השבתה כוללת של המערכת כולה – הרשות יחד עם ההורים באילת – סביב ענין הבטיחות.

שמואל אבואב: עיריית אילת עשתה דו"ח בטיחותי בבתי הספר והתגלתה תמונה שחושפת בעיות קשות.

שמואל אבואב: ברור שהעירייה לא הצליחה לעמוד בתיקונים.

שמואל אבואב: המקום הבא הוא אופקים, שגם שם יש בעיות בטיחות וגם בעיה שלדעתי צריך להידרש אליה, כי היא לא הגיונית.

שמואל אבואב: גם באופקים וגם בטבריה נדרשה הרשות המקומית להשתתף במצ'ינג ביום חינוך ארוך.

שמואל אבואב: בשנה זו יום חינוך ארוך הופעל כל-כולו בעלות משרד החינוך והרשויות לא נדרשו לשלם ולהשתתף בעלות של הארכת יום הלימודים.

שמואל אבואב: בשנה זו, תשס"א, נדרשה גם עיריית טבריה להשתתף ב-1.5 מיליון שקלים עבור חלקה ביום לימודים ארוך, בגלל שזה באמצעות קרן רש"י.

זבולון אורלב: למיטב ידיעתי, יישום חוק יום חינוך ארוך לא קשור לקרן רש"י.

משולם נהרי: אתה צודק.

משולם נהרי: רק פנימיות יום.

שלמה אבואב: אני חוזר ואומר, בחלק מהמקומות יש הארכת יום הלימודים.

זבולון אורלב: אבל זה לא החוק.

זבולון אורלב: אתה מערבב פה מושגים.

זבולון אורלב: אומרים שהמשרד הרחיב את יום חינוך ארוך ולמעשה הוא לא עשה כן.

שמואל אבואב: המושג בעיניי הוא הארכת יום הלימודים, בין אם הוא תחת הכותרת של חוק ובין באמצעות פנימיות יום.

זבולון אורלב: אני הייתי מצפה ממך, גם כחבר וגם כבעל תפקיד, שכן תעזור שהיישום יהיה בחוק.

זבולון אורלב: כל אחד מבין שאם היישום הוא בחוק, זה שונה.

שמואל אבואב: הלוואי.

שמואל אבואב: אבל אני רוצה לומר שבהשוואה בין השנה שחלפה לבין השנה הזאת הרשות נדרשת לשלם ואין לה מאיפה.

שמואל אבואב: גם בקרית ים יש השבתה של בית-ספר סביב הענין של כתות דליקות, כתות פגיעות.

שמואל אבואב: בנצרת עלית יש שלוש או ארבע כתות עם 42 – 44 תלמידים וההורים לא מסכימים לפתוח את בית הספר.

יצחק כהן: כל הכתות האלה יפוצלו.

יצחק כהן: אין בעיה.

שמואל אבואב: את הבעיה ביבנה אני מקווה שנפתור היום.

שמואל אבואב: באור-יהודה משביתים ששה גני ילדים.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שיחסית לשנים קודמות, חוץ מהבעיה של שלוש הערים האלה, אופקים, שדרות ואילת - - -

שמואל אבואב: יש פה הרבה מאד בעיות יותר קשות בנושא הבטיחות.

שמואל אבואב: זו שנה ראשונה שיש מודעות, לחץ ציבורי וחשש.

שמואל אבואב: ההחלטה של ההורים לא לפתוח מוסדות חינוך סביב נושא הבטיחות היא לא בת-השוואה לשנים עברו.

זבולון אורלב: כלומר, חוץ משלוש הערים האלה אתה כן רואה עלייה בדרישות של הורים, יותר מבשנים קודמות?

שמואל אבואב: בנושא בטיחות – כן.

אברהם סנפירי: צריך גם לציין את המגזר הבדואי.

אברהם סנפירי: בקלנסואה יש בעיה קשה, באום אל-פאחם וברהט עדיין יש שאלות לגבי חלק מבתי הספר שם.

זבולון אורלב: אמר לי ראג'י מנסור שלהבנתו הלימודים בכל היישובים הלא-מוכרים בדרום יושבתו בגלל הבעיות הפיסיות.

אברהם סנפירי: יש הרבה מאד תלונות בנושאים של הרשמה שמחייבים הורים לשלם לפני שיצא חוזר מנכ"ל ולא על-פי הוראות ועדת החינוך של הכנסת.

אברהם סנפירי: אני חושב שיצטרכו להוציא מכתבים מאד ברורים בנושא הזה, גם מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.

זבולון אורלב: אני חושב שהתמונה ברורה ואני מציע שהסיכום שלנו יתמקד בארבעה דברים.

זבולון אורלב: אני מדבר עכשיו בעיקר אל חבר-הכנסת משולם נהרי, אבל אם לחברים יש הערות, הם יכולים להשמיע אותן.

זבולון אורלב: דבר ראשון, זו באמת מחאה חריפה מאד של ועדת החינוך כלפי משרד האוצר על התנהלות המשא-ומתן בין האוצר לבין ארגוני המורים, שאף-על-פי שהנושאים ידועים חודשים ארוכים, הם בעצם קיבלו את ההחלטות האסטרטגיות שיש בהן היענות עקרונית חיובית לתביעות המורים רק בימים האחרונים.

זבולון אורלב: כך לגבי עצם הפיצוי ליום חינוך ארוך, כך עצם התמיכה בניסוי, כך עצם הצורך להגיע לפשרה עם המורים ולא להסתתר מאחורי המכסה של 220.

זבולון אורלב: בשלוש התביעות משרד האוצר כל הזמן אמר: לא, לא, לא, וביומיים האחרונים הוא פתאום אומר: עקרונית זה בסדר.

זבולון אורלב: אנחנו מסכימים, אבל עכשיו בואו נריב על המחיר.

זבולון אורלב: אני חושב שיש כאן התנהלות מאד לא תקינה ולא ראויה.

זבולון אורלב: דרך אגב, זה מדהים אותי שהתקשורת באמת "קונה" את זה שהמורים נמאסו עם האיומים שלהם ערב פתיחת שנת הלימודים, ובוועדה זו צריך לדעת את האמת, שמי שדחק אותם למצב הזה הוא משרד האוצר.

זבולון אורלב: עובדה היא שההחלטות האסטרטגיות החיוביות התקבלו רק ביום-יומיים האחרונים.

זבולון אורלב: דבר שני, ואני אומר אותו לשני ארגוני המורים, שווועדת החינוך, כפי שאמרה גם חברת-הכנסת ענת מאור, נשארת נחושה בדעתה, ואנחנו פונים בקריאה נרגשת, נמרצת, מקיר לקיר, על כל חלקי הבית, לפתוח את שנת הלימודים.

רן ארז: עם המורים השחוקים בפנים או בחוץ?

רן ארז: תפתור לי את הבעיה.

רן ארז: נחליף אותם ב-1 באוקטובר?

זבולון אורלב: כן.

רן ארז: וב-1 באוקטובר נמצא מורים חדשים שייכנסו במקום המורים השחוקים?

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: יש קריאה מקיר לקיר לפתוח את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: הרי היענות משרד האוצר לבוא אליך לפשרה היא לא רק בגלל הלחץ שלכם.

זבולון אורלב: היא גם בגלל הבנה, שהם יודעים שיש לתביעה הזאת גיבוי מקיר לקיר, קואליציה ואופוזיציה.

זבולון אורלב: אותו דבר גם עם הסתדרות המורים של יוח"א, ועדת החינוך אמרה דברים מאד ברורים.

זבולון אורלב: אין כאן קואליציה מול אופוזיציה.

זבולון אורלב: אנחנו אומרים שהנושא של מעמד המורה, מעמד החינוך בעיני העם, הצורך לא להשבית חגיגה של תלמידים, אלה עומדים מעל הכל, ולדעתי זה צריך להיות העיקרון.

זבולון אורלב: אבל אני אומר בצורה ברורה, ועדת החינוך והתרבות תומכת בתביעות הצודקות של המורים.

זבולון אורלב: דיברנו על זה כבר כמה וכמה פעמים, ואנחנו חושבים שהאוצר עושה שגיאה קשה מאד שהוא לא רואה את טובת החינוך.

זבולון אורלב: התביעות שלכם הן לטובת מערכת החינוך, ועובדה גם שמשרד החינוך והתרבות תומך בהן.

זבולון אורלב: משרד החינוך תומך בפרישה של מורים, הוא תומך בניסוי, והוא גם תומך בפיצוי שצריך לתת למורים.

זבולון אורלב: אני חושב שמשרד האוצר עושה כאן שגיאה.

זבולון אורלב: אני אומר לך שבמצב הפוליטי הקואליציוני הנוכחי יש ביכולת הכנסת להוות מנוף יותר גדול מאשר בימים כתיקונם, ולכן אנחנו נפעיל את כל הלחץ.

זבולון אורלב: אנחנו נעביר את ההחלטות שלנו לשר האוצר ולראש הממשלה עד השעה שתיים כדי שהם יידעו לפרסם את העמדות שלנו, שאנחנו תומכים בתביעות שלכם, יחד עם הקריאה הנרגשת והנמרצת שלנו לפתוח את שנת הלימודים.

זבולון אורלב: הדבר האחרון הוא תשלומי הורים, שאותו העלה מר סנפירי.

זבולון אורלב: אין לי שום ידיעה אמפירית, לא בדקתי, אבל אני חש שהשנה, אולי בגלל שהיינו עסוקים בנושאים אחרים, יש קצת התרת רסן בנושא של גביית תשלומים בלתי-חוקיים.

זבולון אורלב: כלומר, יש חגיגה של גביית תשלומים מהורים, ואני מרגיש שיש פחות אכיפה של המשרד.

זבולון אורלב: אני רואה את זה לפי מספר הטלפונים והפאקסים שמגיעים אלי, שהם בעוצמות יותר גדולות מאשר בשנים קודמות.

זבולון אורלב: אני זוכר שבדיונים קודמים אמרתם שאין לכם כוח-אדם, וכו', ואני מבין את הדברים האלה, כי הרי אין יש מאין.

זבולון אורלב: אבל עם זה, אני בכל-זאת חושב שהוועדה, כמגינת אינטרס הציבור, לא יכולה להתעלם אלא חייבת לקרוא לכם שוב בצורה נמרצת להגביר את האכיפה למניעת גביית תשלומים בלתי-חוקיים ונקיטת אמצעים כלפי מוסדות חינוך ובעלויות שעושות את הדברים האלה.

זבולון אורלב: דרך אגב, יש לי הצעת חוק שהונחה, או עומדת להיות מונחת על שולחן הכנסת, שהופכת גביית תשלומים בלתי-חוקיים לעבירה פלילית.

זבולון אורלב: כלומר, כמו שלגבי רשות השידור ועדת הכספים החליטה מה יהיה גובה האגרה, לא יכולה לבוא עכשיו רשות השידור ולהגיד: יש אגרה של 500 שקל, אבל אני רוצה ממך 600 שקל, תוספת של 100 שקלים כיוון שאני הארכתי את יום השידורים, כיוון שעשיתי עוד שתי דראמות, כיוון שנתתי לך סל תרבות, ועוד.

זבולון אורלב: זה לא חוקי.

זבולון אורלב: זו עבירה פלילית.

שלומית עמיחי: הערת ביניים.

שלומית עמיחי: במקום לתגבר את כוח האדם בבתי המשפט, אם היינו יכולים לתגבר קצת את כוח האכיפה שלנו, היינו חוסכים שם את מה שאתה מדבר עליו עכשיו.

זבולון אורלב: בתפקידי הנוכחי אין לי יכולת לחלק את משאבי כוח האדם בממשלה.

שלומית עמיחי: תעזור לנו.

זבולון אורלב: אני מוכן לעזור.

זבולון אורלב: אני רק אומר מבחינת האחריות הציבורית, ואת יודעת את השקפתי לגבי כל הנושא של תשלומי הורים, שאני רואה בהם רעה חולה.

זבולון אורלב: ברור לי שאתם לא יכולים לעשות מהפכה, אבל לא לרדת מדרגה אלא לעלות מדרגה.

זבולון אורלב: לקחת למשל שניים – שלושה בתי-ספר ולפרסם מה עשו למנהלים ולמורים או לוועדי הורים.

זבולון אורלב: כל מי שגובה שם, להביא את הדברים האלה לידיעת הציבור.

זבולון אורלב: אני לא שמעתי, למשל, על שום סנקציה שננקטה כלפי בעלות, כלפי בית-ספר, כלפי מי שחטא בנושא של תשלומי הורים.

זבולון אורלב: לא שמעתי שהעמידו לדין משמעתי, או הרחיקו מבית-הספר.

זבולון אורלב: הציבור לא שמע על כך, ונדמה שכל תביעה נענית.

שי בלומנטל: אין מחלוקת שצריך לפעול בענין הזה.

שי בלומנטל: מצד אחד אני מרשה לעצמי לפנות לוועדה להשלים את הפער לגבי החוסר התקציבי שנוצר.

זבולון אורלב: אנחנו נמשיך לתבוע אותם לגבי ספרי עיון.

זבולון אורלב: היתה לנו פגישה עם נציג השלטון המקומי ועם נציג המשרד וביקשתי נתונים כדי שנדע על מה מדובר.

זבולון אורלב: אני מוכן לפתוח את הדבר מחדש ולהביא אותו לחברי הוועדה.

זבולון אורלב: רק לגבי השאלת ספרי עיון, לא ספרייה לצורך בית-הספר.

זבולון אורלב: אנחנו צריכים הגדרות מהי ספריית עיון ובכמה בתי-ספר היא קיימת.

זבולון אורלב: ביקשנו נתונים מאד בסיסיים.

זבולון אורלב: אנחנו קיבלנו טענות שזו גבייה פיקטיבית, ואני צריך להשיב לאנשים שזאת גבייה פיקטיבית.

שמואל אבואב: למה?

זבולון אורלב: זה לגיטימי שאני אבקש נתונים בסיסיים?

שמואל אבואב: אבל מאיפה אתם חושבים שאפשר לקנות ספרים ולחדש ספרייה אם אין תקציב?

שמואל אבואב: התקן של משרד החינוך הוא שעל כל תלמיד מכניסים כל שנה ספר חדש.

זבולון אורלב: לא על האגרה הזאת מדובר.

זבולון אורלב: האגרה שאנחנו ביטלנו היא אגרת השאלת ספרי עיון.

זבולון אורלב: זה שם האגרה.

זבולון אורלב: לא אגרת ספריית עיון אלא אגרת השאלת ספרי עיון.

עפרה דונסקי: ספרי קריאה.

זבולון אורלב: לא אמרתי ספרי קריאה.

זבולון אורלב: זה גם אנציקלופדיות וספרים שתלמיד בדרך הטבע אין לו אותם בבית והוא נדרש להם לצורך עבודות.

שמואל אבואב: זה התקציב של הספריות.

עפרה דונסקי: התמיכה של ועדת החינוך של הכנסת בתביעות המורים צריכה להיות מאד חזקה בשעה הקרובה.

זבולון אורלב: היא תהיה מאד חזקה ובשעה הקרובה.

עפרה דונסקי: תודה.

שלומית עמיחי: עם תום שנה ופתיחת שנה אני רוצה לתת לך, היושב-ראש, את התיק שהכנו לפתיחת שנת הלימודים, מסיבת העתונאים, ובו חוברת עם כל הנתונים ואני בטוחה שתמצא בו ענין, ולהודות לך על שנה מוצלחת מאד לעבודה משותפת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: כל טוב לכם.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.