ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 161, 2000-08-23 09:45

זבולון אורלב: רבותי, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: על סדר-יומנו: היערכות לפתיחת שנת הלימודים התשס"א.

זבולון אורלב: אני מקדם את כולם בברכה ומתנצל שבאמצע הפגרה אנחנו מטרידים את האנשים, אבל זאת כבר מסורת קבועה, ואנחנו אנשים מסורתיים, הרב הלפרט, שומרים על מסורת אבותינו.

ענת מאור: אנחנו, החילוניים, כל שנה מתייצבים לישיבה הזאת.

זבולון אורלב: אנחנו עומדים בפני פתיחת שנת לימודים מאוד לא שגרתית, במובן זה שדווקא ערב פתיחת שנת לימודים, שהיא המבחן העליון של מערכת החינוך, המבחן העליון במובן החיובי של המילה - מערכת החינוך עומדת בלי שר חינוך ותרבות.

זבולון אורלב: הדבר הזה מאוד בעייתי, מאוד קשה.

זבולון אורלב: אין בדברי שום דבר כדי להפחית כהוא זה בנאמנותם, בחריצותם ובאיכותם של עובדי משרד החינוך והתרבות, ובראשם המנכ"לית, אבל ברור שמערכת החינוך חייבת שיעמוד בראשה שר כדי לעזור להוביל את המערכת ולפתור את הבעיות.

זבולון אורלב: זו המערכת האזרחית הגדולה ביותר.

זבולון אורלב: פעם אמר אלוף חשוב מאוד במטכ"ל שגם הצבא, בזמן קרב, לא יכול לנהל מערכת כל כך גדולה כמו מערכת החינוך, כשביום אחד, בשעה אחת, מליון וחצי תלמידים צריכים לשבת בקרוב ל-50,000 כיתות, עם למעלה מ-100,000 מורים, והמערכת עובדת כמו שעון.

זבולון אורלב: המערכת הזאת, שהיא עניינו של כמעט כל בית במדינת ישראל, צריכה מנהיג.

זבולון אורלב: כבר אמרתי אתמול בכנס, ואני אומר גם היום: יחד עם כל הבעיות שאנחנו בוודאי נחשוף כאן היום, האחריות שלנו כלפי הילדים וכלפי ההורים, וגם האחריות הממלכתית, מחייבת את כולנו להביא לידי כך שתיפתח שנת לימודים מסודרת.

זבולון אורלב: דווקא בגלל זה שאין שר ודווקא בגלל זה שנראה לי שמערכת החינוך כרגע זקוקה יותר מתמיד לעזרה ולסיוע, לפחות במה שקשור לוועדת החינוך, אני אציע לחברי לשלב ידיים יחד, לראות במה אנחנו יכולים לעזור, במה אנחנו יכולים לתרום, ולקרוא לכולם לפתוח את שנת הלימודים כסדרה, כשאנחנו עומדים ימים ספורים לפני פתיחת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: יש שתי בעיות שבעיני הן קריטיות לפתיחת שנת הלימודים, ואם הן לא ייפתרו, אני לא אגיד להורים לשלוח את הילדים לבתי הספר: האחת – הבטיחות, והשנייה – הביטחון.

זבולון אורלב: אני לא רואה איך פותחים בתי ספר, כשאין ודאות ואין ידיעה מסודרת שהם בטוחים.

זבולון אורלב: אני חושב שחיי הילדים, שלומם ובריאותם קודמים לכל דבר אחר, שמירת החיים והנפש זה ערך עליון.

זבולון אורלב: בכל מה שקשור בנושא הביטחון אני מצטער שעד אתמול, כששאלתי אנשים בכנס באור-עקיבא אם התקבלו הרשאות כדי שהרשויות המקומיות יוכלו להתקשר, נמסר לי שההרשאות טרם התקבלו.

זבולון אורלב: יושב פה שמואל אבואב, יושב-ראש ועדת החינוך של מרכז השלטון המקומי, ונקבל ממנו את הדיווח.

זבולון אורלב: אנשי המשטרה ביקשו שנפתח בנושא הזה, כי הם צריכים לעזוב אותנו.

זבולון אורלב: ידועות לנו כל הבעיות ועברנו עליהן, והיום, בוודאי נשמע מיד דיווח מהמנכ"לית היכן אנחנו עומדים בנושאים האלה.

זבולון אורלב: מובן שנרצה לשמוע גם בנושאים הפדגוגיים, מה הבשורות החדשות, מה השינויים, מה הכיוונים החדשים שתיתן שנת הלימודים בהיבטים הפדגוגיים, בכל מה שקשור בחינוך ערכי, בכל מה שקשור בצמצום האלימות, המאבק נגד הסמים וכדומה, הלוא בסופו של דבר מערכת החינוך קיימת כדי לחנך וכדי ללמד.

זבולון אורלב: נרצה לשמוע גם בכל מה שקשור בשני החוקים החינוכיים-החברתיים, אולי החשובים ביותר של העשור האחרון.

זבולון אורלב: האחד – חוק חינוך חינם חובה לגילאי 3-4.

זבולון אורלב: בישיבה הקודמת עמדנו על כך, שאף-על-פי שכתוב בחוק שהחוק יבוצע במשך שש שנים בשיעורים שווים--

ענת מאור: לצערנו, עשר שנים.

זבולון אורלב: --ככל האפשר, כך כתוב בלשון החוק, זו השנה השנייה שמשרד החינוך לא מגיש בקשה לוועדת החינוך להרחיב את הצו, ולכן זו השנה השנייה שאין תוספת ילדים לחוק, ולא רק שאין תוספת ילדים לחוק, בהרבה רשויות מקומיות שבהן החוק חל, ויש לנו את הרשימות, אנחנו עדים לכך שהמשרד נתן היתר במותר ובנסתר, לאותן רשויות, שלא לבצע את החוק, כי לא העבירו תשלומים.

זבולון אורלב: יש קואליציה רחבה מאוד בכנסת, מקיר לקיר, ומיד ענת מאור תבטא את זה, ביחס לחוק הזה.

זבולון אורלב: אנחנו חושבים שלא מתקבל על הדעת שבחוק כזה לא יורחב הצו, בתוספת אפילו של ילד אחד.

זבולון אורלב: החוק השני הוא יום חינוך ארוך.

שמואל הלפרט: השנה יש אותו מספר ילדים בגילאי שלוש-ארבע, שיש להם פטור?

זבולון אורלב: יש חוק.

זבולון אורלב: על-פי החוק, שר החינוך צריך לפרסם צו.

זבולון אורלב: לפני שהוא מפרסם את הצו הוא צריך להציג את הרשימה בוועדת החינוך והתרבות, כי מדובר פה בחוק חינוך חינם וחובה, על כל המשתמע מכך.

זבולון אורלב: משרד החינוך והתרבות לא הגיש צו בשנה שעברה, אלא הוסיף באופן וולונטרי חבילה של רשויות מקומיות, מה שנקרא "אשכול 2", שרובן היו רשויות ערביות, אבל זה לא צו, זה לא חוק, זו התנדבות, וכן לומדים, לא לומדים, אף אחד לא יודע.

זבולון אורלב: גם השנה, המשרד, חרף פניות שלנו, לא הגיש בקשה להרחבת הצו.

זבולון אורלב: כולנו מבינים מה ההבדל בין החלת חוק במסגרת חוק וצו לבין מסגרת אחרת.

זבולון אורלב: החוק השני הוא יום חינוך ארוך, שמאז שהתחילו לבצע אותו, ב-1 בינואר 1998, לא הרחיבו את החוק אפילו בבית ספר אחד.

זבולון אורלב: יתר על כן, מאותם 490 ומשהו בתי ספר, למיטב ידיעתנו נגרעו כמה עשרות בתי ספר מכל מיני סיבות.

זבולון אורלב: על סדר היום נמצא גם סכסוך עבודה שהכריזה הסתדרות המורים, ואנחנו מרגישים שכל העסק עומד בפני קריסה.

זבולון אורלב: יש נושא הסעות, הבטחות שהובטחו לשלטון המקומי.

זבולון אורלב: יש הנושאים הפיזיים של המבנים, מבנים מסוכנים וכדומה.

זבולון אורלב: יש שורה ארוכה מאוד של עניינים, ואני לא רוצה למנות אותם כרוכל, חברי הכנסת יעלו את זה, המשרד יעלה את זה.

זבולון אורלב: בכל פרשת האגרות, אני מרגיש שעדיין לא באנו אל המנוחה ואל הנחלה במובן זה שבמערכת החינוך יש חגיגה של גביית אגרות בלתי-חוקיות.

זבולון אורלב: אני רוצה להבהיר באותה הזדמנות גם את כל נושא אגרת ביטוח השן.

זבולון אורלב: יש עכשיו חוזר שמפיץ עדי אלדר.

זבולון אורלב: פנה אלי חבר הכנסת יוסי שריד, שהוא כידוע יועץ של מערכת החינוך - אני מקבל את זה בצורה ראויה, אף אחד לא שמע ממני מילה אחת של ביקורת על העניין הזה - ואמר לי: הוועדה צודקת במאה אחוז במאבק שלה.

זבולון אורלב: זה דבר בלתי-תקין בעליל שיגבו מהורים פעמיים תשלום עבור טיפול מונע בשיניים – פעם אחת, כשההורים משלמים דרך ביטוח בריאות ממלכתי, ופעם אחת בצורת אגרה.

זבולון אורלב: אבל מה אפשר לעשות שהשלטון הזה מתפרק?

זבולון אורלב: הוא אמר לי מילים קשות מאוד על דרכי התנהלות השלטון.

זבולון אורלב: הוא אמר לי: המערכת קורסת, אין ממשלה ואין החלטות, אבל בכל המהומה הזאת רפואת השיניים תקרוס.

זבולון אורלב: אנחנו נהיה צודקים ורפואת השיניים תקרוס.

זבולון אורלב: הוא אמר לי: לפי החוק, אתם רק מייעצים ומערכת החינוך מחליטה, וכנראה מערכת החינוך תחליט לגבות.

זבולון אורלב: יש לי בקשה אליך, אל תתקוף את משרד החינוך.

זבולון אורלב: אמרתי לו: אני מכבד את הבקשה שלך, הוויכוח שלי הוא לא עם משרד החינוך, הוויכוח שלי הוא אפילו לא עם השלטון המקומי, כי אני חושב שהשלטון המקומי צודק במאה אחוזים בתביעות הכספיות שלו, הוא רוצה לקיים מערכת חינוך ראויה, ואם לבנים אומרים לנו עשה, אז צריך גם לתת תבן לעשות את הלבנים האלה.

זבולון אורלב: הוויכוח שלי הוא עם שר האוצר ועם ראש הממשלה, שהוא שר החינוך כרגע.

זבולון אורלב: מכאן ועד לכתוב מכתב לראשי הרשויות המקומיות - "הריני שמח להודיע

זבולון אורלב: כם שמנכ"לית משרד החינוך, גברת שלומית עמיחי, הודיעתני הבוקר, כי הגיעה לידי סיכום עם יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת, לחזור ולכלול את אגרת ריפוי שיניים במסגרת תשלומי רשות המוטלים על ההורים" - רב המרחק.

זבולון אורלב: דבר ראשון, אני לא מוסמך לתת אישור, מי שמוסמך לתת אישור זו הוועדה.

זבולון אורלב: דבר שני, זה לא נידון בוועדה, והוועדה לא אישרה, ואני בטוח שהוועדה גם לא תאשר.

זבולון אורלב: אני לא רוצה שהמערכת תתמוטט, אבל המצב המשפטי הוא מאוד מסובך כאן.

זבולון אורלב: לפי מה שאמרה לי היועצת המשפטית של ועדת החינוך והתרבות, מירי פרנקל-שור, שגם באגרות רשות, החוק תוקן, והשר זקוק לאישור הוועדה, לא להתייעצות עם הוועדה, והוועדה לא אישרה, נקודה.

זבולון אורלב: אני אתן לחברת הכנסת ענת מאור לומר את מה שיש לה לומר.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, גברתי המנכ"לית, חברי הכנסת, אין שר חינוך בישראל.

ענת מאור: אני רוצה ליידע את היושב-ראש, וזה ידוע לכול, שזו לא גזרת שמים.

ענת מאור: יש שר חינוך, השר לשעבר יוסי שריד, שכיהן בתפקיד, והיה טוב מאוד, והוא מוכן ויכול לחזור לתפקידו לאלתר.

ענת מאור: הצעתי לוועדה, מעבר לכל מחלוקת פוליטית, שנפנה לראש הממשלה שידאג למנות שר חינוך בישראל, ששנת הלימודים תיפתח באופן מוכן וסביר.

זבולון אורלב: אמרתי זאת בצורה ברורה.

ענת מאור: אני מציעה שהוועדה תפנה באופן מסודר בישיבתה לראש הממשלה שימנה שר חינוך, שכיהן בתפקידו טוב, השר יוסי שריד, והוא יכול לפתוח את שנת הלימודים כשורה.

זבולון אורלב: אני לא מציע שננקוב בשמות.

ענת מאור: אני רוצה לומר לאופוזיציה: בכל מקרה אתם לא מפילים ממשלה, זה ברור לכול, ולכן אין חשש שימונה שר חינוך.

ענת מאור: הערה שנייה לסדר בעניין תקציב המדינה.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, מי כמוך מתמצא בזה, אני חושבת שתקציב המדינה שהונח בפנינו לא נותן שום תוספת משמעותית לחינוך.

ענת מאור: הדיון בממשלה כבר התקיים.

ענת מאור: התקציב אושר לקראת קריאה ראשונה בממשלה.

ענת מאור: לא יכול להיות שידברו על השקעות יתר בחינוך ולא יוסיפו לפחות 1-1.5 מיליארד שקלים לתקציב החינוך, לחוק חינוך חינם גיל שלוש, ליום לימודים ארוך, לצמצום פערים.

ענת מאור: אני מציעה ליושב-ראש הוועדה, שהוועדה תעביר היום פנייה חד-משמעית לממשלה, שהשקעה בחינוך זה לא מס שפתיים.

ענת מאור: יושב פה רן ארז מהסתדרות המורים, אנחנו מדברים על זה, ובתקציב הנוכחי, לצערי הרב, אין מענה אמיתי לאותה הגדלה משמעותית, כפי שיצחק רבין, זכרונו לברכה, עשה ב-1992-1993.

ענת מאור: הערה שלישית לסדר בעניין החוק המאוד חשוב.

ענת מאור: ביוזמת יושב-ראש הוועדה, תקציבי חינוך עוברים לרשויות המקומיות, למורים, רק לנושא הזה.

ענת מאור: אני שמחה שיושב-ראש השלטון המקומי, עדי אלדר, חזר בו מן הדברים.

ענת מאור: קודם כול, זה חוק, אז לא צריך להתעסק עם היועצת המשפטית, השלטון המקומי צריך לדעת שזה אחד החוקים החשובים ביותר למערכת החינוך, למעמד המורים, ואנחנו מגבים ומחייבים את יישומו.

ענת מאור: אחרי שהחמאתי, לא בשביל האיזון, אני רוצה למחות על ההודעה לתקשורת שהוצאת נגד שר החינוך לשעבר, על ההקצבות שנעשו כדת וכדין לעמותות, שהן עמותות חילוניות, או מזרמים דתיים אחרים, אני חושבת שלא היה לזה מקום, כיושב-ראש ועדה, כחבר כנסת.

ענת מאור: זכות הדעה והעמדה שמורה לכל אחד, הכול נעשה במינהל תקין, משרד החינוך חייב לתת גם סיוע לעמותות חילוניות, גם לעמותות של רפורמים וקונסרבטיביים, וחשוב שהוועדה תשמור על כל מגוון העמדות והדעות, ובלבד שיישמר מינהל תקין, והוא אכן נשמר.

ענת מאור: ברשותך, אני רוצה לעבור לחוק חינוך חינם בגיל שלוש, לא בגלל העובדה שיש לי זכות יוצרים, יחד עם חברת הכנסת תמר גוז'נסקי והשר היום, שלמה בן-עמי.

ענת מאור: חוק חינוך חינם מגיל שלוש הוא הכרח, שכולם מכירים בו, גם מבחינה חינוכית - כל שנה יותר ויותר מחקרים מוכיחים שהגיל הרך הוא המשמעותי ביותר להישגים חינוכיים, רגשיים, קוגניטיביים.

ענת מאור: אין כמו השקעה, לא מגיל שלוש, מגיל שלושה ימים, וגם מבחינה חברתית-כלכלית - משפחות עובדות, שיש בהן שני מפרנסים, שההורים צריכים לצאת לעבוד, כורעות תחת הנטל.

ענת מאור: משלמים 1,000-1,200 ש"ח על ילד ויש משפחות עם שני ילדים, וקצבאות הילדים ניתנות כידוע רק מילד שלישי ורביעי והלאה.

ענת מאור: זוגות הורים לילד אחד ושניים לא עומדים בנטל.

ענת מאור: הדבר החשוב יותר, אדוני היושב-ראש, אני כבר פניתי אליך בנושא, שחינוך מגיל שלוש הפסיק להיות חינוך לפי השקפת עולם של ההורים.

ענת מאור: הגיעו אלי עשרות פניות מהורים ששולחים את ילדיהם, בעל כורחם, בגלל שיקולים כלכליים, למעונות יום של ש"ס.

ענת מאור: לכל אחד יש זכות בחירה, ואל לי לקבוע אם מעון של אמונה, ויצ"ו, נעמ"ת או החינוך העצמאי עדיף, אבל אם השיקול הוא כלכלי, והורים לא יכולים לחנך את ילדיהם לפי השקפתם, ועדת החינוך לא יכולה להישאר אדישה.

ענת מאור: לכן, גברתי המנכ"לית, אני מצטרפת לתביעה של יושב-ראש הוועדה, אנחנו לא מצליחים להבין את פשר העובדה, שהנושא של חינוך חינם מגיל שלוש, שלצערי הרב, כפשרה, הוחלט אז על עשר שנים, לא מיושם.

ענת מאור: המציאות בשטח היא, שנסגרים מעונות מעולים של נעמ"ת, של ויצ"ו, של אמונה, ונפתחים מעונות של ש"ס כמו אש בשדה קוצים, והולכים לשם ילדים, לא כי ההורים רצו, אלא מחוסר ברירה.

ענת מאור: תלכו למועצה האזורית לכיש, תלכו לחולון, תלכו לקריית-שמונה.

שלומית עמיחי: אלה לא מעונות לגילאי שלוש, את מדברת דווקא על גילאים צעירים יותר, וכידוע לך, זה לא בתחום טיפולנו.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, אנחנו נאבקים היום את המאבק של אתמול.

ענת מאור: חינוך חינם מגיל שלוש, לא רק שהכרחי לסיים את התהליך תוך שלוש שנים, צריך לעבור לחוק חינוך חינם מגיל שלושה חודשים.

ענת מאור: החינוך הוא חינם, לא חובה, חס וחלילה.

ענת מאור: לא יכול להיות שמשפחות ייאלצו לשלם הון עתק, ולשלוח את ילדיהן בניגוד לרצונן.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, אתה הפנית אותי לוועדת העבודה והרווחה, ואני רוצה לדווח פה בוועדה, שוועדת העבודה והרווחה לא התכנסה ולא קיימה על כך דיון, ולא נותנת מענה לפעוטונים ששייכים למשרד העבודה והרווחה ונסגרים מסיבות לא תקינות.

ענת מאור: אני מקווה שהשר, ממלא-המקום רענן כהן, שפניתי אליו עכשיו, יטפל בנושא.

ענת מאור: תודה רבה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: לפני שאתן למנכ"לית לענות, אני רוצה קודם כול למצות בקצרה את נושא האבטחה והשמירה.

זבולון אורלב: ב-1995, כמדומני, החליטה הממשלה להעביר את האחריות לתקציב של שמירה ואבטחת מוסדות חינוך ממשרד החינוך למשרד לביטחון פנים.

זבולון אורלב: כבר אז המעבר לווה בחששות רבים, שמרמת עדיפות גבוהה שמערכת החינוך נותנת לאבטחת מוסדות חינוך, כי לשר החינוך והתרבות יש אחריות ישירה לתלמידים, עם המעבר למשטרה, זה יידחה לסדר עדיפות ז' ו-ח'.

זבולון אורלב: והנה, אנחנו ניצבים ערב פתיחת שנת לימודים, ומסיבות שלא קשורות למערכת החינוך, משרד האוצר ומשרד המשטרה רבים ביניהם על תקציבים וחריגות, וכתוצאה מכך טרם יצאו הרשאות לרשויות המקומיות להתקשר עם החברות, או אם יצאו, יצאו רק שלשום אתמול או היום.

זבולון אורלב: אי-שליחת ההרשאות התקציביות בזמן, פירושו של דבר שהרשות המקומית לא מתקשרת עם חברת אבטחה, וחברת אבטחה לא מגייסת את השומרים, והשומרים לא עוברים את ההכשרה וההכנה הדרושה, ועלול להיווצר מצב, שבראשית שנת הלימודים, או שלא יהיו שומרים ומאבטחים ליד בתי הספר, או שיעמדו אנשים שלא עברו הכשרה ולא עברו את הקורסים ולא עברו את האישורים, שזה דבר חמור כשלעצמו.

זבולון אורלב: שמואל אבואב, בבקשה.

שמואל אבואב: הבעיות שיש בשמירה קיימות גם במהלך השנה, וביתר שאת בימים אלה, מחשש שזה לא יכלול את כל בתי הספר.

שמואל אבואב: הבעיה הראשונה היא , שבגלל השכר הנמוך השומרים הם מבוגרים, הם לא בעלי מיומנות ויכולת למלא את מה שמצופה מהם, למנוע כניסתם של אנשים זרים לתוך בית הספר, וודאי שגם לעמוד בתוקף כלפי כל פיגוע שחס וחלילה עלול להתרחש.

שמואל אבואב: הדבר השני.

שמואל אבואב: חלק ניכר מהשומרים הם עולים חדשים, ומה לעשות, הם לא עברו באופן טבעי את ההכשרה בשורות צה"ל, לכן גם רמת המיומנות שלהם היא מאוד נמוכה.

שמואל אבואב: הבעיה השלישית היא התחלופה הגדולה בקרב השומרים בגלל השכר הנמוך.

שמואל אבואב: עד ששומר מכיר את בית הספר, מכיר את ההוויה שלו, את הנפשות הפועלות בו, הוא מתחלף.

שמואל אבואב: הבעיה הרביעית, והיא חמורה מאוד, שבבתי ספר ערביים אין שמירה.

שמואל אבואב: כל שנה אנחנו דוחים את זה, ואנחנו יודעים שתפקידו של השומר הוא לא רק סיכול פיגוע ביטחוני, אלא גם מניעת כניסתם של גורמים לא רצויים לבית הספר, מניעת כניסתם של סוחרי סמים, מניעת תגרות של כנופיות שבאות בשערי בית הספר, והשלכת סדר הכרחי בתוך בתי הספר.

שמואל אבואב: לא פעם יש טענות כלפי המשרד לביטחון פנים על כך שהניידות, שאמורות לשמש אך ורק את מערך האבטחה של מוסדות חינוך, לא אחת, נקראות לעבודות השגרתיות של המשטרה.

שמואל אבואב: הן מוזעקות לכל מיני משימות, שהן לא באופן צרוף ומובהק קשורות לאבטחת בתי הספר.

שמואל אבואב: אני מזכיר לכולנו את הדיון הנוקב שהיה פה, כשדובר על כך שתוספת הניידות ישמשו את מערך האבטחה של מוסדות החינוך באופן חד-משמעי.

שמואל אבואב: סביב השולחן הזה היו מסובים אנשי המשטרה, והתחייבו לכך, ולצערי הרב זה לא תמיד עומד במבחן המציאות.

שמואל אבואב: הדבר האחרון הוא, שהרשאות עדיין לא הגיעו לכל הרשויות המקומיות.

שמואל אבואב: לא יכול להיות שסמוך לפתיחתה של שנת הלימודים, תהיינה רשויות שטרם קיבלו את ההרשאות האלו.

שמואל אבואב: צריך להאיץ את הוצאת ההרשאות עד סוף השבוע הזה, בכדי שכל רשות תיערך בצורה תקינה וסדירה, גם להתקשרות עם החברה שתבצע את העבודה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אברהם סנפירי, יושב-ראש ארגון ההורים הארצי.

אברהם סנפירי: יש שומרים שמוגדרים כשומרים ויש מאבטחים.

אברהם סנפירי: בחלק מהמקומות יש מאבטחים שהם יוצאי יחידות קרביות, והם צריכים להיות בעלי יכולת שונה, והם מקבלים גם שכר יותר גבוה.

אברהם סנפירי: אנחנו חושבים שכל השומרים צריכים להיות ברמת מאבטחים.

אברהם סנפירי: אנחנו חושבים שצריך לתת למאבטח הגדרה של מקצוע מועדף, קיבלנו לזה גם את התמיכה של משרד החינוך וגם של משרדים אחרים, רק שלא מבצעים את זה.

אברהם סנפירי: מי שהיום, בירושלים לדוגמה, הולך לעבוד בתחנת דלק או בבית מלון הוא נחשב כבעל מקצוע מועדף, מי שהולך לשמור בבית ספר לא נחשב כעובד במקצוע מועדף.

אברהם סנפירי: המשמעות של מקצוע מועדף זה פרמיה מהמערכת, ואנחנו חושבים שהכרחי היום לתת את ההגדרה של מקצוע מועדף גם לנושא של שומר-מאבטח בבתי הספר.

אברהם סנפירי: אין ספק שבתי ספר, שלא יהיו בהם שומרים, אסור שייפתחו.

אברהם סנפירי: לא יכול להיות שבבית ספר תהיה סכנת חיים לפי הגדרות הממשלה.

אברהם סנפירי: הממשלה הגדירה את הצורך בשומרים, לא אנחנו הגדרנו.

אברהם סנפירי: אם מוגדר הצורך בשומר, חייב שיהיה שומר או מאבטח על-פי ההגדרות שהגדירו המשטרה ומערכות הביטחון.

אברהם סנפירי: באותם בתי ספר שלא יהיו שומרים, אני מציע שהם לא ייפתחו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אברהם צדקה.

אברהם צדקה: יש נושא שנדון בוועדת החינוך, ששמוליק אבואב ואדון סנפירי העלו בעניין בעיות אבטחה כלליות בבתי הספר.

אברהם צדקה: אדוני היושב-ראש, יש ועדה בין-משרדית, היא כפופה לאותה החלטת ממשלה להעביר את האחריות למשרד לביטחון פנים באמצעות המשטרה, והיא דנה בכל הבעיות הקשורות לנושא אבטחה, כמו רמת השומר, מקצוע מועדף וכן האלה.

אברהם צדקה: הנזק לא יתוקן עד ה-1 בספטמבר.

אברהם צדקה: כרגע צריך להריץ הרשאות בפקס במהירות האפשרית לכל הרשויות, מ-23 באוגוסט עד ה-1 בספטמבר יש להכשיר שומרים מאבטחים ולדאוג להרשאות חימוש.

אברהם צדקה: אדוני היושב-ראש, יש יחידה במשרד הפנים, שהיא נותנת הרשאה לחימוש האזרחים, ועד ה-1 בספטמבר זה לא יהיה.

אברהם צדקה: ככל שההרשאות יגיעו יותר מהר, נעשה כולנו הכול כדי למזער את הנזק.

זבולון אורלב: למיטב ידיעתך, ההרשאות הגיעו?

אברהם צדקה: רוב ההרשאות הגיעו אתמול ושלשום.

אברהם צדקה: מדברים על סדר גודל של 3,000 מאבטחים-שומרים בחתך ארצי, אלה היקפים אדירים.

אברהם צדקה: בשלושה, ארבעה, חמישה ימים, בנוהל זריז, לא ניתן להכשיר אותם.

אברהם צדקה: ככל שההרשאות יגיעו יותר מוקדם נמזער את הנזק.

אברהם צדקה: ב-1 בספטמבר יהיו שומרים-מאבטחים לא חמושים ולא מוכשרים.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

חוסניה ג'בארה: שמעתי את הדברים בקשר לאבטחה בבתי הספר במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: המצב שם הוא חמור מאוד.

חוסניה ג'בארה: אני פונה לוועדה ולכבוד יושב-ראש הוועדה בבקשה להוציא מברק לשר לביטחון פנים, שבמהירות רבה ייתן ויאפשר שמירה בבתי הספר במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: את התוצאות השליליות אנחנו רואים בשטח: סמים בבתי הספר, פריצות באמצע היום, לא נשארים שום כלים בבתי הספר, נכנסים אנשים עם כלים חדים, יש גניבות של ארנקים לתלמידים בבתי הספר ויש הרבה אלימות בבתי הספר כתוצאה מפעילות של אנשים חיצוניים וכנופיות חיצוניות.

חוסניה ג'בארה: אני מאוד מבקשת מיושב-ראש הוועדה לפנות מיידית לשר לביטחון פנים ולאחראים על הדבר למנות ולקבוע צוות שומרים בבתי הספר במגזר הערבי.

זבולון אורלב: שלומית עמיחי.

שלומית עמיחי: בתוקף תפקידי הקודם הייתי שותפה למהלך שבו נושא השמירה, אבטחת מוסדות החינוך, עבר ממשרד החינוך למשטרה.

שלומית עמיחי: אז הבענו דאגה מהעובדה שאנחנו עלולים לעמוד במצב שבו בדיוק אנחנו עומדים היום, שהדברים לא יהיו תחת שליטה.

שלומית עמיחי: לא ברור על מה מוצאים תקציבים, איך בדיוק פועל העניין, ובסופו של דבר, אנחנו, שאמורים להפעיל את מערכת החינוך, מוצאים את עצמנו במצב שהוא לא בשליטתנו באופן כמעט טוטאלי.

שלומית עמיחי: אני מביעה חרדה מהעניין, גם אני שוחחתי עם מנכ"ל המשרד לביטחון פנים ועם האוצר, עם כל מי שניתן, כדי לנסות שהדבר יפעל כמו שצריך.

שלומית עמיחי: היום ברור לכולם שאבטחת מוסדות החינוך לא נועדה רק להיבט של ביטחון נטו, היא נועדה להיבט של בטיחות הילדים, להיבט של מניעת כניסת סמים לבתי ספר ומניעת אלימות בבתי ספר, ולכן מוכרחים פעם אחת לסגור את הפער עם מוסדות חינוך ערביים.

ראובן ריבלין: לפני שנתיים, כריטואל, לפני פתיחת שנת הלימודים, ישבנו כאן ודנו באותו עניין, ואז כל חברי ועדת החינוך הביעו את פליאתם שהתקציב נמצא במשרד לביטחון פנים ולא במשרד החינוך, ויצאה קריאה לשר האוצר הקודם, היה אז יעקב נאמן.

ראובן ריבלין: הרפרנט של משרד האוצר אמר שיש היגיון גדול שהתקציב הזה יימצא במשרד החינוך.

ראובן ריבלין: בשביל מה צריך את כל העברות הכספים האלה ממשרד המשטרה למשרד החינוך, כאשר מדובר בשמירה בבתי ספר, שהיא בפיקוח משרד החינוך באופן מוחלט?

ראובן ריבלין: הרי לא מדובר פה על שוטרים או על הבאת שוטרים, אלא מדובר בתקציב שנמצא במשרד המשטרה.

ענת מאור: חבר הכנסת ריבלין, אומנם אתה ותיק ממני, אבל במקרה בתקופה ההיא לא היית בכנסת, והשרה איציק תמכה אז בתביעת המשטרה, והעבירו הכול ממשרד החינוך למשטרה.

ראובן ריבלין: היתה אחרי זה עוד קדנציה, בכנסת הארבע-עשרה.

ענת מאור: אנחנו התנגדו להעברה הזאת בתוקף.

זבולון אורלב: אנחנו נחזור שוב על ההמלצה הזאת.

זבולון אורלב: ניצב משנה שייקה הורביץ מאגף המבצעים של המשטרה, בבקשה.

ישעיהו הורביץ: קודם כול, האחריות של משטרת ישראל על הביטחון ברורה, זה לא דבר שניתן לוויכוח.

ישעיהו הורביץ: במסגרת העבודות ובמסגרת הוועדה העליונה אנחנו מריצים את כל התהליכים.

ישעיהו הורביץ: אכן, נוצרה בעיה של תקציב, שאני לא אכנס אליה, כי לא התעסקתי בנושא הזה.

זבולון אורלב: מה שלא תדע, אני אשלים.

ראובן ריבלין: כשנוח למשרד לביטחון פנים, זה כך.

ראובן ריבלין: אני אביא דוגמה בדיוק הפוכה.

ראובן ריבלין: היה לכם תקציב לשמירה באצטדיוני הכדורגל, הואיל ואתם לא רוצים לשלם לשוטרים שלכם בעצמכם, העברתם את התקציב למשרד החינוך, והוא משלם לשוטרים עבור השמירה באצטדיוני הכדורגל.

ראובן ריבלין: כשנוח למשטרה היא עושה כך, וכשלא נוח לה היא עושה ההפך.

ראובן ריבלין: כאשר אתם משמשים שוטרים בשכר, אתם לא רוצים לשלם לעצמכם, אתם מעבירים את התקציב למשרד אחר רק כצינור העברה.

ראובן ריבלין: ודאי שהמשטרה אחראית על הביטחון, אבל השומרים בבתי הספר מוחזקים על-ידי הרשויות המקומיות.

חוסניה ג'בארה: הוויכוח בין משרדים לא צריך להתנהל בוועדת החינוך.

ענת מאור: ביטחון התלמידים יותר חשוב מביטחון השחקנים.

זבולון אורלב: משרד המשטרה חרג, למיטב ידיעתי, בסעיף השכר, ונוצר לו גירעון, וכתוצאה מזה החשב הכללי במשרד האוצר הקפיא את תקציב ההתקשרויות והרכישות, והאבטחה נפלה קורבן לחריגות השכר של משרד המשטרה.

זבולון אורלב: אני שותף במאמצים עליונים להתריע ולפתור את הבעיה הזאת.

זבולון אורלב: דרך אגב, אני משבח את מנכ"ל משרד המשטרה שלחם עבור העניין הזה, ושכרגע הוא קיבל אישור רק לשלושה חודשים, כדי לסתום לנו את הפה, להוצאת הרשאות.

ישעיהו הורביץ: נכון לעכשיו כל ההרשאות יצאו.

ישעיהו הורביץ: אנחנו עשינו עבודת הכנה רבה יחד עם כל הגופים במרכז לשלטון מקומי כדי להריץ את השמירה בצורה הטובה ביותר שאפשר.

ישעיהו הורביץ: צריך לזכור שאחוז גדול מהשומרים במוסדות חינוך הם שומרים שעוברים משנה לשנה, הם סך הכול די קבועים, יש אחוז מסוים שמתחלף, ואני מקווה מאוד שנדביק את קצב ההכשרות שלהם כמה שיותר מהר, כי כרגע אין שום דבר שיוצר את החיבור עם חברות ההכשרה שהכרנו בהן, הכשרנו אותן, הכנו אותן, והן מוכנות לקליטת האנשים.

זבולון אורלב: אתה יכול להבטיח לוועדת החינוך שב-1 בספטמבר יהיה מאבטח שעבר הכשרה ליד כל בית ספר?

ישעיהו הורביץ: אני לא יכול להבטיח שכולם עברו הכשרות, אבל אני יכול להבטיח שבפרק הזמן שקצבנו להם, הם יוכלו לגמור את כל ההכשרות.

ישעיהו הורביץ: לא יעמוד שומר עם נשק שלא קיבל את כל האישורים הנדרשים.

ישעיהו הורביץ: לגבי המגזר הערבי.

ישעיהו הורביץ: הנושא הזה מטופל על-ידי משרד ראש הממשלה והיו מספר דיונים.

ישעיהו הורביץ: אני יודע שהועברו כספים לטובת הנושא הזה.

ישעיהו הורביץ: היכן הם נמצאים, אני לא יודע.

חוסניה ג'בארה: אתם הבטחתם את זה כבר לפני 50 שנה.

ישעיהו הורביץ: אני לא מבטיח, אני אומר שאני יודע שהועברו כספים.

שלומית עמיחי: אני לא יודעת על שום סכום שהועבר לנושא.

ישעיהו הורביץ: תבדקו את זה.

חוסניה ג'בארה: תקציבים יותר חשובים לא הועברו למגזר הערבי, לא רק התקציבים הללו.

זבולון אורלב: ניצב משנה הורביץ, חלק מהרשויות המקומיות לא קיבלו את ההרשאות, וגם אלה שקיבלו את ההרשאות אתמול, איך הן יספיקו להתקשר לחברות השמירה, ואיך חברות השמירה יספיקו לגייס כוח אדם, ויספיקו להעביר את אותן הכשרות שצריך להעביר לאותם שומרים חדשים?

ישעיהו הורביץ: הסברתי שבחלק מהמקומות יש שומרים שעובדים כל שנה.

זבולון אורלב: אני לא מדבר על הוותיקים, אני מדבר על החדשים.

ישעיהו הורביץ: בחלק מהמקומות נתנו ערכה, ויש להם זמן להתארגן מבחינת ההכשרות.

ישעיהו הורביץ: מי שיעמוד עם נשק בכניסה יהיה חייב להיות מורשה ויקבל את הנשק הפיקודי.

זבולון אורלב: יעמוד ב-1 בספטמבר אדם בלי נשק שלא עבר הכשרה?

ישעיהו הורביץ: יכול להיווצר מצב שבחלק מהמקומות יעמוד אדם ללא נשק, לתקופה קצובה מאוד, קצרה מאוד, עד שהוא יקבל את ההכשרה, בגלל פסק הזמן הזה שנוצר, ואנחנו מנסים לצמצם את זה למינימום.

זבולון אורלב: מה זה תקופה קצרה?

ישעיהו הורביץ: אני מעריך שזה יהיה שבוע.

זבולון אורלב: מדוע שבאותם מקומות לא יעמוד שוטר?

ישעיהו הורביץ: אנחנו נדרוש מאותה אבטחה היקפית להגביר את הסיורים באותם מקומות ששם יהיו אנשים ללא נשק.

זבולון אורלב: אתה בעצם אומר להורים: אומנם יעמוד שם אדם, אבל האדם הזה לא חמוש, הוא לא עבר הכשרה, הוא לא עבר את הבדיקות, אנחנו לא יודעים בדיוק מיהו, אנחנו קצת נתגבר את האדם, במקום שהניידת תגיע פעם בשבוע, היא תגיע פעמיים בשבוע.

ישעיהו הורביץ: זה לא מה שאמרתי.

ישעיהו הורביץ: אמרתי שברוב המקומות יש המשכיות, הבעיה היא עם אותם שומרים חדשים, ובהם אנחנו מרכזים את המאמץ, ואני מעריך שייקח זמן קצר מאוד עד שהם יעמדו בתקן שאנחנו דורשים.

שמואל אבואב: עניין האבטחה זה מחדל של המשרד לביטחון פנים, ואי-אפשר לעבור עליו לסדר-היום.

שמואל אבואב: לא יעלה על הדעת שב-1 בספטמבר המשטרה תיתן את ידה לכך שבגלל בעיות ביורוקרטיות, בעיות של הרשאות - זה לא מענייננו בכלל, שכל אחד יהיה אחראי על לוח-הזמנים שלו, כל אחד יודע מה המשימות שעומדות בפניו - יעמדו שומרים ללא נשק, ובתי הספר יהיו מופקרים.

שמואל אבואב: אם מתוך מחדלים של המשרד לביטחון פנים, זה לא מענייננו כרגע, ובעיות של האוצר, שגם זה לא מעניין אותנו, לא הצליחו מסיבה כזאת או אחרת, שיסדרו שוטרים באותם מקומות, או שימצאו מאבטחים שעברו ממילא את ההכשרה הדרושה.

שמואל אבואב: ולא, זה יביא להשבתה.

שמואל אבואב: איזה הורה ישלח את הילדים שלו?

שמואל אבואב: איזו רשות תפתח בית ספר שאין בו שומר עם נשק?

שמואל אבואב: מי ייקח על עצמו את האחריות הזאת?

שמואל אבואב: לא מספיק שיש בעיות במערכת החינוך, אנחנו מקשים יותר?

שמואל אבואב: צריכה לצאת מפה החלטה חד-משמעית בעניין הזה.

זבולון אורלב: אין לי ספק שזאת תהיה גם ההחלטה שלנו.

זבולון אורלב: דפנה ליאל.

דפנה ליאל: צריך לבדוק גם לגבי השומרים שעוברים משנה לשנה עד כמה הם כשירים.

דפנה ליאל: יש בתי ספר שבהם השומרים בגיל מאוד מבוגר, וגם אם יש להם נשק הם לא מספיק זריזים או מספיק ערניים.

דפנה ליאל: רציתי לציין שאיש ביטחון ללא נשק לא מהווה גורם הרתעה.

זבולון אורלב: ניצב משנה הורביץ, אנחנו לא מתכוונים להקל ראש, ולא מתכוונים לתת שום הנחה בעניין השמירה.

זבולון אורלב: ועדת החינוך והתרבות תקבע בהחלטות שלה, שליד כל בית ספר צריך לעמוד שומר שעומד בקריטריונים, פירושו של דבר שהוא עבר הכשרה והוא מורשה לנשיאת נשק, ואם יהיה בית ספר שבו לא יהיה שומר, לא יהיה שוטר, אני אקרא להורים לא לשלוח את הילדים לבתי הספר.

זבולון אורלב: אני לא אשלח את הילד שלי לבית ספר כזה, וגם לא את הנכד שלי.

זבולון אורלב: הדברים פשוטים וברורים.

זבולון אורלב: יש לכם שבוע, ותתארגנו לכך יחד עם השלטון המקומי.

זבולון אורלב: כך, אני בטוח שתגמרו את ההכשרות תוך שבוע.

זבולון אורלב: אי-אפשר שילדים יסכנו את שלומם בגלל מחדלים מינהליים של שלטון, זה לא עולה על הדעת.

זבולון אורלב: אתה אף פעם לא יודע מאין תיפתח הרעה, האם היא תיפתח, חס וחלילה, ב-2 בספטמבר, כשהשומר לא מאומן ולא מזוין, או שהיא תיפתח בחנוכה, אחרי שהשומר עבר את השמירה.

זבולון אורלב: מי יכול לקחת על עצמו את האחריות הזאת?

זבולון אורלב: אף אחד לא יכול לקחת את האחריות הזאת.

זבולון אורלב: בעניין הזה יש קואליציה מקיר לקיר, ואומרת לך את זה גם נציגת מרצ, גם נציג הליכוד ונציגי כולם.

זבולון אורלב: בעניינים האלה אין לנו כאן חילוקי דעות.

זבולון אורלב: לילדים מגיעה השמירה הראויה שהשלטון החליט עליה, לא אנחנו החלטנו על כך.

ראובן ריבלין: אני מציע לאדוני לשאול את המשרד לביטחון פנים האם עדיין עומד לרשותו אותו סכום שהוא צריך להקציב לשנת כספים זאת.

זבולון אורלב: הסברתי שלא עומד, אני יודע שהסכום לא עומד.

זבולון אורלב: אני מדבר ממקור ראשון, לא ממקור שני.

זבולון אורלב: המקור הראשון אמר לי, שכרגע יש לו הרשאה זמנית ממשרד האוצר לשלושה חודשים כדי ליצור את ההתקשרות, ותוגש בקשה לוועדת הכספים כדי להסדיר את העניין הזה.

זבולון אורלב: הבקשה טרם הוגשה, ובדקתי את זה אתמול.

זבולון אורלב: לכן, כל העניין כרגע תלוי ועומד באוויר.

זבולון אורלב: כרגע, שלושה חודשים יש שמירה, ילמדו שלושה חודשים.

ראובן ריבלין: למה שוועדת הכספים לא תעביר את הכסף בהעברה ישירה למשרד החינוך?

זבולון אורלב: אני מציע גם את להכניס בהחלטות שלנו.

זבולון אורלב: הלקח נלמד.

חוסניה ג'בארה: כל פעם שאנחנו דנים בוועדה, בכל פתיחת שנת לימודים, מורחים דברים במשרדים שונים, שהוקצב תקציב מסוים למגזר הערבי לכל מיני נושאים שונים.

חוסניה ג'בארה: הנושא של השמירה הוא יותר חשוב מהכול.

חוסניה ג'בארה: אם המשרד לביטחון פנים לא ידאג שב-1 בספטמבר תהיה שמירה גם בבתי הספר במגזר הערבי, שגם שם יש ילדים, שמגיעה גם להם שמירה בבתי הספר, והמצב שלנו מאוד קשה וגרוע, אנחנו, כמנהיגי הציבור הערבי, נקרא לשביתה כללית, מול המשרד לביטחון פנים.

חוסניה ג'בארה: או שאתם תפרטו עכשיו מה התקציבים, לאן הם הלכו, מה מיועד לעשות בתקציבים האלה, או שתעבירו את התקציבים בחזרה למשרד החינוך, ומשרד החינוך ידאג שתהיה שמירה במגזר הערבי.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: בבקשה, אדוני.

פואז דעאס: העמדה שלנו בארגון ההורים הארצי היא ברורה, שהשמירה חייבת להקיף את כל תלמידי ישראל, כולל התלמידים במגזר הערבי.

פואז דעאס: אנחנו רואים את השמירה לא רק מאירוע חבלני, אלא גם על רקע גידול הפשיעה והאלימות.

פואז דעאס: אני רוצה לשמוע מכבודו מה התוכניות, היות ואתה אמרת שיש שמירה במגזר הערבי.

פואז דעאס: מהניסיון שלי ומהטלפונים שאני מקבל, בשנה שעברה לא היתה בכלל שמירה במגזר הערבי.

פואז דעאס: האם כבודו יכול לתת לי תשובה מה התוכניות?

זבולון אורלב: מר פואז, אתה אחרת, לפני שבאת דיברה על כך חברת הכנסת חוסניה ג'בארה, ודיברה על כך גם המנכ"לית, וכל ועדת החינוך שותפה לדעה שאסור לעשות שום הבחנה בין המגזר היהודי למגזר הערבי.

זבולון אורלב: אותם כללים צריכים לחול בדיוק, מהנימוקים שאמרת, כי לא מדובר פה רק בביטחון, אלא מדובר פה גם בנושא אלימות, סמים וכדומה.

זבולון אורלב: ענה נציג המשטרה, שאומנם יש תקציב שהועבר לרשות המקומית, ואני מציע שמשרד החינוך יבדוק את זה, ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי זה.

זבולון אורלב: דרך אגב, זה לא רק במגזר הערבי, אותה טענה יש גם במגזר החרדי, שהשמירה לא מכסה את כל יום הלימודים, וקיימנו על זה דיון.

זבולון אורלב: ניצב משנה הורביץ, כמו שהבטחתי, דנו בנושא הזה בהתחלה.

זבולון אורלב: אתם לא נשארים לסוף, והשר שלכם יקבל מידע על ההחלטות שלנו.

ישעיהו הורביץ: צריך לזכור שאנחנו משטרה, ולא ראיתי פה נציג של המשרד לביטחון פנים.

זבולון אורלב: אנחנו לא פונים למשטרה, אנחנו פונים ללשכת השר לביטחון פנים ואומרים לו מה הנושא ומבקשים שישלח את הנציגים.

זבולון אורלב: קיבלנו הודעה שמהמשרד לביטחון פנים ישתתפו שני נציגים, ניצב משנה שייקה הורביץ וסגן ניצב אלי דפני.

זבולון אורלב: מבחינתי, אתם מייצגים את השר שלכם, ואתה מוסמך להתחייב בשמם ומוסמך לא להתחייב בשמם.

זבולון אורלב: תודה רבה לכם.

זבולון אורלב: רבותי, אנחנו נאפשר למנכ"לית, ושוב אני מציע שתדברי על עניין הבטיחות, כי אני מרגיש שהוא יהיה קריטי כמו נושא הביטחון, וכן על הבעיות המאיימות על פתיחת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: תצאי מתוך נקודת הנחה שוועדת החינוך, חרף כל הקשיים של שנת הלימודים, מתוך אחריות לילדים, תיפתח כסדרה.

ענת מאור: כדאי מראש לומר חד-משמעית לכולם, לארגון המורים, להסתדרות המורים ולשלטון המקומי.

זבולון אורלב: אנחנו נהיה שותפים, לעמוד לימין השלטון המקומי בהשגת התביעות, נעמוד לימין ארגוני המורים להשיג את התביעות, אבל עם זאת, אנחנו רוצים שהילדים וההורים לא ישלמו את המחיר של הבעיות שיש בפתיחת שנת הלימודים.

שלומית עמיחי: לבקשת היושב-ראש, אני אדבר על הבעיות, ואני מאוד מקווה שיהיה לי זמן ובמה מתאימה לדבר קצת יותר על חינוך לעומק.

שלומית עמיחי: בעיה מספר אחת היא באמת הקשיים הגדולים שהשלטון המקומי מונה, ואנחנו רואים אותם כקשיים שלנו ולא כקשיים שלהם בלבד, ובראש ובראשונה נושא הבטיחות.

שלומית עמיחי: הנושא הזה עולה כל הזמן, והוא נושא קשה, כי כשמדברים בבטיחותם של ילדים , אין דבר יותר חמור מזה ואין דבר יותר מסעיר מזה.

שלומית עמיחי: בכל זאת, מבחינת התקצוב, משרד החינוך אינו מתוקצב כלל לנושא בטיחותם של בתי ספר.

שלומית עמיחי: עד היום, כך בנוי תקציב המדינה.

שלומית עמיחי: כל הנושא של שיפוצם של בתי ספר והתאמתם לנושא הבטיחות הוא נושא שנמצא בידי השלטון המקומי.

שלומית עמיחי: אנחנו בתקציב קטן מאוד, נדמה לי, של 60 מיליון.

שמואל אבואב: 17 מיליון.

שלומית עמיחי: לא, אני מדברת על מה שנקרא התקציב על-פי קריטריונים, שעובר לנושא שיפוצים כלליים לרשויות המקומיות.

שמחה שניאור: 90 מיליון.

שלומית עמיחי: אני רוצה לתת 60 שניות בהיסטוריה.

שלומית עמיחי: קרו אסונות, כולנו נחרדנו וכולנו נרתמנו, ואז גויס תקציב מיוחד, שלא היה קודם לכן, וקראנו לו "עזרה ראשונה לנושא הבטיחות".

שלומית עמיחי: היתה פעם תקנה של סיוע לרשויות בפתיחת שנת לימודים, וכל הכסף הזה הוסב והפך סיוע בנושא הבטיחות.

שלומית עמיחי: יש סכום של 20 מיליון, לא 17 מיליון.

שלומית עמיחי: אני פועלת לכך שנוכל לתת עוד בעוד חודשיים, אולי נוכל להעמיד עוד 5 מיליון, ואז יהיו 25 מיליון לנושא של בטיחות.

שלומית עמיחי: ה-3 מיליון שאתם מורידים הם 3 מיליון שהולכים לטובת בתי ספר חרדים, זה שייך לבטיחות, זה אותו דבר.

שלומית עמיחי: איש לא מעלה על הדעת שה-20 מיליון זה הכסף שדרוש לצורך תיקונם הבטיחותי של בתי ספר.

שלומית עמיחי: אנחנו עדים לתופעה של אובדן הביטחון שלנו כמערכת, שמכניסה אותנו לפאניקה, כנראה קצת יותר ממה שנדרש.

שלומית עמיחי: גם אם זה לא פופולרי אני רוצה להגיד את הדברים פה על השולחן, כדי שיהיה ברור על מה מדובר.

שלומית עמיחי: כשמדובר על תיקונים בטיחותיים בבתי ספר: מעקות, מערכות חשמל שאינן תקינות, רצפות שבורות, תקרות מעורערות - אלה דברים שחייבים לתקן, אין ספק.

שלומית עמיחי: אלא מאי?

שלומית עמיחי: הדוחות שמקבלות הרשויות על-ידי יועצי הבטיחות שהן שוכרות, הדוחות האלה מראים על פרוזדור צר מדי, על כך שאין מדרגות חלופיות, על צפיפות רבה מדי בחצר - כל מיני נושאים שלא טוב שהם כך.

שלומית עמיחי: צריך לתקן, אבל אי-אפשר להכניס את כל הציבור לפאניקה, כאילו הילדים הולכים לבית ספר בסכנת נפשות.

שלומית עמיחי: אני אומרת את זה, ואני יודעת שזה לא פופולרי, ואני מבקשת את זה מידידי אברהם צדקה כל הזמן, הוא כל יום שומע את זה ממני, אני מבקשת את זה מאברהם סנפירי ידידי, ואני מבקשת את זה מהשלטון המקומי.

שלומית עמיחי: חברים מוכרחים פה לקחת אחריות: בואו, ניקח את האחריות לראות מה בפול כדי לא לסכן חלילה אף ילד או ילדה ומה הם הדברים שצריך לתקן וצריך לעשות.

שמואל אבואב: מספיק שילד אחד ייפגע.

שלומית עמיחי: באמצעות הסגנון של "ילד ייפגע", לא עלינו, ואוי לי, אפשר לומר ראו מה קורה בכבישי מדינת ישראל, ואתה ואני יושבים בשקט.

שלומית עמיחי: למה?

שמואל אבואב: אבל אנחנו יכולים למנוע את זה, ואנחנו לא עושים את זה.

שלומית עמיחי: בוודאי, בתוספת תקציב אפשר למנוע הכול.

שמואל אבואב: למה לא חילקו את ה-20 מיליון בתחילת החופש הגדול?

שמואל אבואב: אם הם היו מגיעים במאי, היינו יכולים לטפל בזה.

שלומית עמיחי: אני מבקשת לא בדיאלוג.

שמואל אבואב: זה גם לא יכול להיות מונולוג שמגלגל את האחריות בצורה כזאת.

ענת מאור: סליחה, עם כל הכבוד, זה לא מונולוג כרגע.

שמואל אבואב: הוועדה הזאת קבעה שיחלקו את ההרשאות בחודש מאי, אז בסוף החופש הגדול באים ואומרים לנו: נחלק בתחילת השנה.

זבולון אורלב: שמואל אבואב, אתה יודע שאני אאפשר לך לדבר כמה שצריך.

זבולון אורלב: תן לה לשאת את המונולוג שלה.

שלומית עמיחי: סליחה, אני מנכ"ל משרד החינוך.

שלומית עמיחי: מה זה "תן לה לשאת את המונולוג שלה"?

שלומית עמיחי: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, אני לא עושה שום מונולוג, ואני מוכנה לסיים את תפקידי ברגע זה.

ענת מאור: את לא מסיימת את תפקידך, נהפוך הוא.

ענת מאור: את מנכ"ל המשרד, ואת תמסרי את הדוח.

זבולון אורלב: שמואל אבואב, תאפשר לה לומר מה שהיא רוצה, כפי שהיא רוצה.

שמואל אבואב: ענת מאור, את לא יושבת-ראש הישיבה, תני לו לנהל את הישיבה.

ענת מאור: אל תחלק סמכויות, עם כל הכבוד.

זבולון אורלב: אל תעזרו לי.

זבולון אורלב: אחרי זה יהיה מונלוג של שמואל אבואב.

זבולון אורלב: כל אחד יאמר את מה שהוא רוצה.

זבולון אורלב: בבקשה.

שלומית עמיחי: רבותי, אפשר לנצל את הסוגייה הכאובה הזאת, ולעשות אותה קרדום ל"אחריותכם", "הילדים בסכנה", ו"אנחנו לא נפתח את שנת הלימודים" וכן הלאה, ויש נושאי מונולוגים אחרים שמנצלים את זה.

שלומית עמיחי: אני לוקחת אחריות יחד עם השלטון המקומי ויחד עם ועדי ההורים לבדוק שלא ייפתח בית ספר שמסכן את שלומם של הילדים.

שלומית עמיחי: אנחנו עושים את זה כל הזמן, נעשה את זה גם השנה.

שלומית עמיחי: מי שחיכה ל-20 מיליון השקלים שלנו, כנראה לא לקח את האחריות שהוא צריך לקחת על עצמו.

שלומית עמיחי: מי שחיכה ל-20 מיליון השקלים שלנו, שזה 100,000-150,000 שקל לרשות, וחשב שבזה הוא יתקן ויכין את בתי הספר, כנראה לא עשה את מלאכתו נאמנה.

שלומית עמיחי: אני יודעת שלא חשבו ולא חיכו.

שלומית עמיחי: לקבל את הכסף צריך, ואנחנו ניתן אותו כמו שצריך.

שלומית עמיחי: שוב, אני מאוד רוצה לסייע לשלטון המקומי להשיג תקציבים ככל שאפשר, כדי שבתי הספר יהיו גם בטיחותיים וגם יפים וטובים, אבל בין זה לבין פתיחת שנת לימודים, ובין האיום על סכנת הילדים, אין כהוא זה.

שלומית עמיחי: אני רוצה לדבר על קשיים נוספים.

שלומית עמיחי: יש בעיה קשה של מנהלי בתי ספר, שניהלו בתי ספר טוב, עם הערכות טובות, ומצאו עצמם או אחרי חל"ת או אחרי שבתון, או בלי שבתון, מותקפים ללא רסן על-ידי קבוצות הורים.

שלומית עמיחי: בדרך כלל זה לא כל ההורים, אלה כמה הורים פעילים.

שלומית עמיחי: בימינו, הלא-מרוצים הם גם המשמיעים.

שלומית עמיחי: הורים גורמים לזעזועים אין סוף בפתיחת שנת לימודים בכמה בתי ספר.

שלומית עמיחי: אנחנו נותנים גיבוי מלא למנהלים, אנחנו לא יכולים לתת את הנושא של מי ינהל את בית ספר לטלטלה של קבוצת הורים זאת היום וקבוצת הורים אחרת מחר.

שלומית עמיחי: מקצוע ההוראה הוא מקצוע קשה, השכר הוא לא גבוה, ואם לא יהיה גיבוי מלא של המערכת, ואני מצפה גם של הוועדה הזאת, לציבור המורים ולמנהלים, שבאמת עושים עבודה קשה, אז לא נוכל לקיים את המערכת, ונמצא את עצמנו ללא צוותי הוראה.

שלומית עמיחי: בנושא הזה אנחנו מאוד עקביים, ואני מקווה שהוועדה תיתן לזה חיזוק.

שלומית עמיחי: יום לימודים ארוך - יום לימודים ארוך הוא תוכנית חינוכית, שמעבר לחובתנו לקיים אותה, אנחנו גם אוהבים אותה, ואנחנו אוהבים אותה דווקא בסגנון שהיא התפתחה בשנתיים האחרונות.

שלומית עמיחי: יש לנו דוחות הערכה שיום הלימודים הארוך הופך להיות טוב יותר, איכותי יותר, ואני בטוחה שעוד שנה הוא יהיה איכותי עוד יותר בדרך העברתו.

שלומית עמיחי: לכן, מי שאומר בשם משרד החינוך, שגם משרד החינוך רוצה לשנות את אופיו של יום חינוך ארוך, על-ידי סטודנטים או על-ידי כל מיני פרוייקטנים - טועה.

שלומית עמיחי: זו לא עמדת משרד החינוך.

שלומית עמיחי: אנחנו מעוניינים ביום חינוך ארוך, כפי שהוא, משלב כוחות הוראה וכוחות חיצוניים, על-פי החלטת בית ספר.

שלומית עמיחי: אנחנו מאוד מקווים שהסתדרות המורים תגיע להסכמה עם האוצר, זה לא בחצר שלנו, תגיע להסכמה עם הממונה על האוצר, לגבי תוספות או פיצוי כלשהו שמגיע להם על-פי טענתם, ואולי גם על-פי הבנתנו, ושניתן יהיה להפעיל את היום הזה, כפי שהתחיל, והלוואי וגם נפרוס אותו יותר מזה.

שלומית עמיחי: החינוך העל-יסודי - יש קשיים.

שלומית עמיחי: רן שוחח אתי שיחה לא קלה אתמול, אנחנו מדברים כל יום, אנחנו מדברים גם עם הסתדרות המורים וגם עם ארגון המורים, יש לנו שיחות יומיומיות, גם עם השלטון המקומי.

שלומית עמיחי: יש קשיים, אני הבטחתי שכל הקשיים האלה ייפתרו, ועד מחר, יום חמישי בצהרים, רן ארז יקבל מאתנו תשובות, אני מקווה שחיוביות ביותר לבעיות שהוא העלה.

שלומית עמיחי: הבעיה המרכזית שמדבר עליה הארגון היא בעיית פיטורי מורים והצורך שלו והרצון שלו שהמדינה תשפה מורים שכאלה, ותאפשר פרישה מוקדמת למורים.

שלומית עמיחי: מדובר פה מעבר למה שמופיע בהסכם השכר.

שלומית עמיחי: חשבתי שנוכל לרצות בשלב הזה את תביעת הארגון בכך שנשיג 60 משרות נוספות מעבר ל-220 המעוגנות בהסכם השכר.

שלומית עמיחי: אמר לי אתמול רן ארז, שהם לא יוכלו להסתפק ב-60, "אנחנו דורשים לפחות 200 משרות כתוספת".

שלומית עמיחי: אני רואה את זה כבעיה קשה מאוד, אני ראיתי כמה קשה המשא-ומתן גם לגבי ה-60 המבוקשות, ואנחנו נרצה לעזור בזה, כי אנחנו בהחלט מבינים את הצורך.

ענת מאור: כשמנכ"לים או בכירים שפורשים ממשרד האוצר או אחרים, בעיית הפנסיה המוקדמת מסתדרת באחוזים מאוד גבוהים, אני לא רואה שיש בעיות בתקציב המדינה.

ענת מאור: המורים פורשים בתנאי פנסיה מאוד עלובים, ודאי אם מאלצים אותם, והם מוכנים לצאת לפרישה מוקדמת, צריך לתת להם את כל מה שניתן, וגם אז הפנסיה תהיה נמוכה מאוד.

שלומית עמיחי: לשמחתי, עוד לא בדקתי את הנושאים של פרישה מוקדמת, ולכן אני לא יודעת להשיב לך.

שלומית עמיחי: יש עוד כמה בעיות נקודתיות שגם הוועדה עסקה בהן, שהן חשובות, יש הסיפור של בית ספר בצורן, יש את הסיפור של בית הספר בשבט עזיימה, שהגיע עד לבג"ץ, ויש כמובן את הנושא של החינוך המיוחד, כאשר אנחנו מושכים את הסדין הזה מכל צד, כדי בכל זאת לתת עוד.

שלומית עמיחי: ייאמר גם לשבחו של הצוות באוצר, שנענו לבקשתנו והגדילו בקצת את מספר השעות הניתנות לצורך החינוך המיוחד.

שלומית עמיחי: 5,000 שעות ניתנו לנו לעניין הזה.

שלומית עמיחי: ניתנו כ-500 סייעות כבר לתקציב הזה.

שלומית עמיחי: אני בהחלט רואה את זה כהישג.

ענת מאור: כמה מזה ילך למגזר הערבי?

שלומית עמיחי: אני לא יכולה עכשיו לנקוב בשעות.

שלומית עמיחי: בעיית שעות השילוב במגזר הערבי והחרדי היא בעיה שורשית.

שלומית עמיחי: אני לא יכולה באספירין קטן לטפל בבעיה.

שלומית עמיחי: ניתן השנה עוד 500 שעות שילוב במגזר הערבי, על זה כבר החלטנו.

שלומית עמיחי: אבל אם לא נצא לתוכנית יישום דוח מלכה מרגלית, שאני מניחה שגם יובא בפני הוועדה הזאת, לא נוכל למשוך מהתקציב הזה, אנחנו גורעים את זה מילדים אחרים, אין לנו מהיכן לקחת את זה.

ענת מאור: מה עם הקצאות לילדים שמשתלבים בכיתות הרגילות ולא בחינוך המיוחד?

שלומית עמיחי: על זה דיברתי.

שלומית עמיחי: אני מרגישה הרבה יותר מחוזקת, ואני מברכת על האמירה של היושב-ראש, שכולם צריכים לפעול לכך ששנת הלימודים תיפתח.

שלומית עמיחי: אין השנה בעיות דרמטיות, קשות, יותר מאשר היו בשנים הקודמות.

שלומית עמיחי: לא קרה משהו שמצדיק השנה לא לפתוח שנת לימודים.

זבולון אורלב: בזה אנחנו חלוקים.

שלומית עמיחי: לבד מהיעדרו של שר, כמובן, אבל זה לא שייך לפתיחת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: אין הרחבה של חוק יום חינוך ארוך לגילאי שלוש-ארבע.

זבולון אורלב: אם היה שר, היינו עושים מאבק פוליטי, רציני, אולי עד כדי השבתה.

זבולון אורלב: זה שאין הרחבה של יום חינוך ארוך, בשבילך לא משבר, אבל עבורנו זה משבר מאוד גדול, כי אנחנו מרגישים שמערכת החינוך נסוגה.

זבולון אורלב: יש שורה שלמה של בעיות, אבל אני לא חושב שצריך להעניש את הילדים ואת ההורים.

ענת מאור: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מסכימה אתך על חשיבות הדברים, אבל היעדר התקדמות, בכל זאת אי-אפשר להגדיר אותה כנסיגה ובעיות קריטיות.

ענת מאור: אני מסכימה שאין שום סיבה לקפוא על השמרים, וצריך לתבוע את זה מן הממשלה בכל תוקף.

שלומית עמיחי: אם כבר נאמרה הבקשה שלא לאיים או לא לסכן את פתיחת שנת הלימודים, אני מציעה שיהיה משהו חריג במדינה, ושהאמירה הזאת תהיה שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים, ושכולם יתלכדו סביב הסרת האיומים של הארגונים על פתיחת שנת הלימודים כבר ביום ראשון.

זבולון אורלב: אנחנו נעזור, אנחנו נפנה אליהם, אבל קודם כול נשמע מה מעיק עליהם, ונעזור להם בכל משקלנו לפתור את הבעיות.

זבולון אורלב: אנחנו לא נעצום עיניים.

זבולון אורלב: אנחנו נעמוד לימינם לפני ה-1 בספטמבר ואחרי ה-1 בספטמבר, אותו דבר לגבי השלטון המקומי.

זבולון אורלב: אנחנו לא נאפשר לשר האוצר, משום שיש לנו אחריות כלפי ילדים, שהוא יוכל להגיד: בין כה שנת הלימודים נפתחת, אז אפשר להתעלם מרן ארז ומבן-שבת ומעדי אלדר ומשמואל אבואב ומאברהם סנפירי - ודאי שלא נאפשר לו לעשות זאת.

זבולון אורלב: אנחנו נרצה להשיג את כל ההישגים האפשריים, אבל אנחנו בעד זה ששנת הלימודים תיפתח.

זבולון אורלב: חבר הכנסת הלפרט, בבקשה.

שמואל הלפרט: ראשית, אני רוצה להצטרף לדבריו של יושב-ראש הוועדה, המצב הוא חמור מאוד.

שמואל הלפרט: משרד החינוך, שהוא אחד המשרדים המורכבים ביותר, שצריך להכין שנת לימודים, לקלוט 1.5 מיליון תלמידים ב-1 בספטמבר הוא ללא שר, ובלי לפגוע, חלילה, במנכ"לית המשרד, שהיא בוודאי עושה את כל המאמצים, אני יודע זאת, אבל בכל זאת, כשאין שר, הדבר מהווה בעיה.

שמואל הלפרט: אני רוצה להתייחס לדבריך, חברת הכנסת ענת מאור, את תקפת את היושב-ראש על כך שהוא הביע ביקורת על הכספים הייחודיים שחולקו על-ידי שר החינוך.

שמואל הלפרט: לפני כעשר שנים, היושב-ראש, חבר הכנסת זבולון אורלב, היה הלוחם נגד כספים ייחודיים, למרות שהדבר הזה פגע במפלגה שלו.

שמואל הלפרט: הוא עדיין לא היה חבר כנסת, הוא היה מנכ"ל משרד החינוך, אני לא יודע אם את היית כבר בכנסת לפני עשר שנים.

שמואל הלפרט: חזקה עליו, אם הוא קובע עכשיו ששר החינוך חילק כספים לתנועות רפורמיות וקונסרבטיביות כאלה ואחרות, הוא בוודאי בדק ומצא שהכספים האלה לא חולקו לפי אמות מידה שצריכות להיות.

ענת מאור: העובדות לא נכונות, על יושרו האישי אני לא חולקת.

זבולון אורלב: זה לא הנושא, אני לא אדון בו.

שמואל הלפרט: אני רוצה להתייחס לדבריה של מנכ"לית המשרד.

שמואל הלפרט: היא סיימה את דבריה בכך שאין בעיות דרמטיות לקראת פתיחת שנת הלימודים.

שמואל הלפרט: אנחנו שומעים כאן ליד השולחן, כבוד המנכ"לית, שהנושא של אבטחת בתי ספר עדיין לא מוסדר שבוע ימים לפני פתיחת שנת הלימודים, אפילו לא הוגשה עדיין בקשה לוועדת הכספים להביא את התקציב הדרוש לכך.

שמואל הלפרט: יושב כאן נציג המשרד לביטחון פנים ואומר שאין אנשים מיומנים, אין לו את הכלים, אין לו את האפשרות להפעיל ולקחת את האחריות על שמירה של 1.5 מיליון תלמידים.

שמואל הלפרט: נוסף לזה יש בעיות במגזר החרדי בשעות אחרי-הצהרים, ובמגזר הערבי בכלל אין שמירה.

שמואל הלפרט: האם דבר כזה הוא לא בעיה דרמטית, כשאנחנו עומדים שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים?

שמואל הלפרט: אין תקציב, אין אנשים מיומנים.

שמואל הלפרט: חלילה, יקרה משהו, מי ייקח את האחריות בנושא אבטחה?

שמואל הלפרט: נושא של בטיחות בבתי הספר, זה כשלעצמו דבר די דרמטי.

שמואל הלפרט: יש סך-הכול תקציב זעום של 20 מיליון שקל.

שמואל הלפרט: המנכ"לית אומרת, שאין מוסדות שהסתמכו רק על הסכום הזה ולא ביצעו את עבודות הבטיחות, למעשה אין לה תשובה.

שמואל הלפרט: החינוך המוכר, שקיבל הודעות על עשרות בתי ספר, שנפסלו בגלל בעיות בטיחות, זה ודאי ידוע לך, כבוד המנכ"לית, הם לא מקבלים מהרשויות המקומיות את התקציב שהם צריכים לקבל, לתקן ליקויים בטיחותיים, גם מתוך התקציב הזעום של 20 מיליון שקל הם לא מקבלים את החלק היחסי, שמגיע להם.

שמואל הלפרט: ישבנו כאן לדיון בנושא, אני יזמתי ישיבה.

שלומית עמיחי: מדוע אמר שמואל אבואב 17 מיליון, משום שנתח קטן עובר.

שמואל הלפרט: יזמתי ישיבה יחד עם היושב-ראש, היושב-ראש ודאי יאשר את זה, והבנו שסך-הכול נותנים להם 1.5 מיליון שקל, כאשר הם יותר מ-10% ממספר התלמידים במדינה.

שמואל הלפרט: היה מגיע להם הרבה יותר והם לא מקבלים.

שמואל הלפרט: מה יעשה בית ספר שנפסל בגלל בעיות בטיחותיות קשות מאוד ולרשת לא היה תקציב לתקן את הבעיות האלה?

שמואל הלפרט: עשרות בתי ספר לא ייפתחו ב-1 בספטמבר, ולאלפי תלמידים לא יהיה היכן ללמוד.

שמואל הלפרט: אני רוצה להתייחס לעניין של גילאי שלוש-ארבע.

שמואל הלפרט: יש חוק חינוך חובה לגילאי שלוש-ארבע, זה חוק שהתקבל בכנסת, ולצערנו הרב לא אוכפים אותו, כמו שלא אוכפים הרבה דברים.

שמואל הלפרט: אשתקד החליט שר החינוך, אני לא יודע על סמך מה, לתת תוספת לעשרות יישובים, לכלול אותם במסגרת גילאי שלוש-ארבע, במגזר הערבי, ואין עיני צרה במגזר הערבי.

זבולון אורלב: הוא החליט להוסיף את כל היישובים באשכול 1 ואשכול 2, למפתח הסוציואקונומי הנמוך.

זבולון אורלב: כל הרשויות המקומיות בארץ מחולקות לפי פרופיל סוציואקונומי של אשכולות.

זבולון אורלב: אשכול 1 ו-2 אלה הקשים ביותר.

זבולון אורלב: באשכול 1 נמצאת מועצה אזורית שורק, וגם היא נכנסה.

זבולון אורלב: זה נכון ש-90% משני האשכולות האלה, או יותר מ-90%, זה המגזר הערבי.

זבולון אורלב: דרך אגב, הוא לא הרחיב את הצו, הוא נתן את זה באופן וולונטרי.

שמואל הלפרט: בצורה וולונטרית, בצורה מאוד נקודתית.

שמואל הלפרט: שאלתי את השר את השאלה הזאת, והוא נתן לי את התשובה שאתה נתת לי, אדוני היושב-ראש.

שמואל הלפרט: יש יישוב בני-ברק במרכז הארץ, שהאוכלוסייה שלו חיה מתחת לקו העוני, ויש עשרות אלפי ילדים שחיים מתחת לקו העוני, שאלתי אותו למה הוא לא כלל גם את היישוב הזה.

שלומית עמיחי: אם הוא היה נכלל באשכול 1 ואשכול 2 הוא היה כולל את בני-ברק.

שמואל הלפרט: פניתי בשעתו לאיציק כהן, סמנכ"ל משרד החינוך, העליתי את הבעיה הזאת, והוכחתי לו שהאוכלוסייה הזאת חיה מתחת לקו העוני, והוא הבטיח שבשנת הלימודים הבאה, כלומר, התשס"א, הדבר הזה יתוקן, וכל הילדים יכללו במסגרת חינוך חובה.

שמואל הלפרט: הדבר הזה, כפי שאני רואה ומבין, גם השנה לא תוקן.

שמואל הלפרט: אני לא יודע מדוע.

שמואל הלפרט: אוכלוסיית בני-ברק חיה מתחת לקו העוני, ויש סטטיסטיקה על כך.

שלומית עמיחי: הרב הלפרט, אנחנו עובדים על-פי האשכולות שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מציבה בפנינו.

שלומית עמיחי: כל היישובים באשכול 1 ואשכול 2 נכללו.

שלומית עמיחי: ביתר עילית נכנס, נחל שורק נכנס.

שלומית עמיחי: אין אפליה.

שמואל הלפרט: קיבלתי תשובה מאיציק כהן, אדם מוסמך, סמנכ"ל משרד החינוך, שאמר שהדבר הזה יתוקן בשנת הלימודים התשס"א.

שלומית עמיחי: יכול להיות שהוא קיווה שנצליח להרחיב את האשכולות.

זבולון אורלב: אני אסביר לך מה אמר איציק כהן, אני יותר מעודכן מהמנכ"לית, כי היא לא היתה באותו דיון.

זבולון אורלב: שר החינוך והתרבות לשעבר יוסי שריד - דרך אגב, שר לשעבר זה כבר תואר קבוע, כמו שאנחנו יודעים - אמר כאן בוועדה, שהוא יעשה מאמץ עליון, והוא מתחייב לפעול ככל יכולתו כדי להוסיף את אשכול 3 ו-4 בשנת הלימודים תשס"א.

זבולון אורלב: בני-ברק, למיטב ידיעתי, נמצאת, או באשכול 3 או באשכול 4.

זבולון אורלב: זה היסוד להבטחת איציק כהן.

שמואל הלפרט: אני מאוד מבקש מהמנכ"לית, שתבדוק את הנושא בצורה פרטנית.

שלומית עמיחי: הרב הלפרט, ברשותך, נושא של בטיחות בבתי ספר, מעבר ל-1.5 מיליון שגזרנו מהסכום של ה-20 מיליון לטובת החינוך המוכר שאינו רשמי, כללנו את הערים כמו ירושלים, בני-ברק, קריית-ספר ומודיעין עילית, אלה נכללים במסגרת ה-17 מיליון שנותרו.

שלומית עמיחי: כלומר, בסך-הכול המגזר החרדי, שאתה, בצדק, מדבר על הצרכים שלהם כמו הצרכים שלו, ייהנה, להערכתנו, מסכום שקרוב ל-3 מיליון שקל, שזה בערך החלק היחסי שלו באוכלוסייה, אולי אפילו קצת יותר.

שמואל הלפרט: זה עדיין לא החלק היחסי, משום שהם לא מקבלים מהעיריות.

שמואל הלפרט: השלטון המקומי לא נותן להם אגורה אחת.

שמואל הלפרט: התקציב של השלטון המקומי לתיקון בעיות בטיחות הוא כ-100 מיליון שקל, ומהתקציב הזה הם לא מקבלים אגורה אחת, לכן היתה צריכה להיות העדפה מסוימת בתקציב שלכם.

שלומית עמיחי: אני מציעה לקרוא לשלטון המקומי, שישנה את דרכיו.

שמואל הלפרט: לסיום דברי, אני רוצה להצטרף לדבריו של יושב-ראש הוועדה ושל המנכ"לית, שעלינו לעשות מאמץ משותף ומשולב של כל הגופים וכל הגורמים לפתיחת שנת הלימודים בצורה מסודרת, למרות כל הקשיים, למרות כל הבעיות, בגלל היעדר שר וכדומה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: שמואל אבואב.

שמואל אבואב: לא צריך להשבית את שנת הלימודים, אבל היות שמערכת החינוך זה לא תיאטרון, ואם מישהו חושב שאין דרמות גדולות, אז קהו חושינו.

שמואל אבואב: חבר הכנסת זבולון אורלב, אחרי כל הדיונים שקיימנו כבר בשנה האחרונה לא התקדמנו בשום דבר משמעותי, ולו בצעד אחד, ואם מישהו לא קורא לזה נסיגה, אז אני לא יודע נסיגה מהי.

שמואל אבואב: אם קבעו שבתוך שלוש שנים צריך לקדם את המחשבים, שתוך שלוש שנים צריך לקדם את גילאי שלוש-ארבע ותוך שלוש שנים את יום חינוך ארוך, ולא התקדמנו צעד אחד קדימה, אנחנו בנסיגה לאחור.

שמואל אבואב: בנושא הבטיחות, אם נקבע שצריך לחלק 20 מיליון שקלים, 20 מיליון השקלים האלה היו צריכים להגיע לפני החופש הגדול, בכדי שהרשויות המקומיות יוציאו מכרזים, בכדי שהקבלנים ייכנסו לעבודה במהלך חופשת הקיץ, בכדי שב-1 לספטמבר בתי הספר יהיו ערוכים ומסודרים.

שמואל אבואב: אם ההרשאות האלה יגיעו אלינו בספטמבר והעבודות תתבצענה במהלך שנת הלימודים, זהו מחדל משותף של כולנו.

שמואל אבואב: בתי הספר ייהפכו לאתרי בנייה.

שמואל אבואב: אנחנו זוכרים את המסקנות של הוועדה שדנה באסון שהיה בבאר-שבע, היא קבעה שאסור לבצע עבודות הנדסיות במהלך השנה בבתי הספר, ולכן זה דבר חמור מאוד, שבידינו היה למנוע אותו.

שמואל אבואב: אנחנו לא יכולים להגיד, בשם הביורוקרטיה ובשם התהליכים של לוחות-זמנים של הרשאות, שזה בסדר וזה תקין וזה אחראי, שעבודות תתבצענה במהלך שנת הלימודים.

שמואל אבואב: כבר נקבע מזמן שלא יעלה על הדעת שמשרד החינוך או משרד כלשהו יקבע מה התקנים הבטיחותיים, ויגידו: השלטון המקומי צריך ליישם את זה הלכה למעשה.

שמואל אבואב: מי שלא נותן את הכסף, לא נותן את היכולת ואת הכלי הבסיסי לעמוד בתקנות האלה.

שמואל אבואב: לכן אני שב ואומר, בשם כל ראשי הרשויות:

שמואל אבואב: אפשר עד מחר בבוקר להגיד שזה תפקיד הרשויות המקומיות, ומי שלא נערך כיאות הוא לא אחראי.

שמואל אבואב: הרשויות המקומיות לא בנו את בתי הספר, הן לא אחראיות - - -

שמחה שניאור: מי בנה את בית הספר אם לא הרשויות המקומיות?

שמואל אבואב: משרד החינוך.

שמואל אבואב: המדינה מימנה את בתי הספר.

שמואל אבואב: מי שקבע את התקנים, איך בית ספר צריך להיבנות, זו המדינה.

שמואל אבואב: מי שקובע את התקנים החדשים זה לא הרשויות המקומיות, מי שרוצה שישפרו את הבטיחות, צריך להעמיד את התקציב לכך.

שמואל אבואב: ברור שיש רשויות בגירעונות, שלא יכולות להעמיד את התקציבים האלו.

שמואל אבואב: לכן, אני אומר את זה, גם אם זה נשמע כנבואה בשער בת רבים.

שמואל אבואב: יש בתי ספר מסוכנים, יש בתי ספר שהילדים חשופים לבעיות בטיחות.

ענת מאור: שמואל אבואב, בכמה מקומות יש מצב שהוא קריטי מבחינה בטיחותית?

שמואל אבואב: לפחות ב-10% מבתי הספר יש בעיות בטיחות, שהן בבחינת סכנה בטיחותית לילדים.

זבולון אורלב: משרד החינוך פנה לרשויות המקומיות, הגדיר להן חמש בעיות קריטיות לבטיחות, כמו חשמל חשוף, מעקות, הפרשים ברצפות וכדומה.

זבולון אורלב: הוא ביקש שיודיעו לו למי יש בעיות, הוא קיבל בקשות ב-220 מיליון שקל, יש לו לפתרון הבעיות האלה 17.5 מיליון שקל.

אברהם צדקה: אדוני היושב-ראש, הבקשות בשווי 158,904,000.

ענת מאור: אנחנו, חברי ועדת החינוך, בדילמה בעניין הזה, ולכולנו יש ילדים ולכולנו נושא הבטיחות חשוב מעל ומעבר.

ענת מאור: אני יודעת, כשהייתי מזכירת קיבוץ, שאם הייתי צריכה לנהוג לפי איש הבטיחות במאת האחוזים, הייתי צריכה להשבית את כל הקיבוץ, וכך קורה גם לגבי הרבה מפעלים.

ענת מאור: עם זאת, אני לא רוצה להצדיק מקרים של סכנה אמיתית.

ענת מאור: השאלה שלי האם בתוך אותם 158 מיליון שקלים, יש הבחנה בדרגות החומרה?

ענת מאור: אם אנחנו ננסה להיות 100% לפי תקני הבטיחות, לא נהיה ריאליים, ואני תובעת גם מהרשויות המקומיות וגם מקציני הבטיחות לא להלך עלינו אימים, אלא להגיד באמת מה קריטי.

שמואל אבואב: לכן אמרתי ש-10% מתוך 2 המיליארד אלו דברים קריטיים, שנדע שיש מערכות חשמל רעועות וחשופות לקצר, יש עדיין כיתות דליקות שלא הצלחנו לפנות את כולן, יש בתי ספר שיש בהם בלוני גז ליד מבני לימודים, יש בתי ספר שאין בהם מעקה שיכול למנוע נפילה - אני מדבר רק על הדברים הקריטיים האלה.

שמחה שניאור: הרשות המקומית צריכה לבצע את התיקון.

זבולון אורלב: הבעיה לא מי מבצע, השאלה היא מי מממן.

שמחה שניאור: הרשות המקומית עשתה זאת מאז ומעולם.

שמחה שניאור: היית מנכ"ל משרד החינוך.

זבולון אורלב: כשהייתי מנכ"ל משרד החינוך, הכנסת לא דנה בזה, ועד ההורים לא פנה.

זבולון אורלב: המודעות השתנתה, בתי הספר התיישנו, קרו בינתיים אסונות.

שמחה שניאור: האסונות לא קרו בגלל זה, האסון בבאר-שבע היה בגלל רשלנות, והאסון בירושלים קרה כשילדה עלתה על שלושה כסאות והיא נפלה.

זבולון אורלב: ידידי, השד יצא מן הבקבוק, לא תוכל להכניס אותו עד שתפתור את בעיות הבטיחות.

ענת מאור: מתוך 150 מיליון השקלים, כמה מתוך זה, זה מבנים דליקים?

שמחה שניאור: זה לא קשור, זה בפן שלנו, בבינוי.

שמואל אבואב: יש כ-160 כיתות דליקות.

שמחה שניאור: 172 כיתות, כשהשנה החלפנו 68, כמו שהתחייבנו פה בוועדה.

שמואל אבואב: צריך לזכור ש-23%, 56,000 ילדים בגילאי שלוש-ארבע, נמצאים בחוק חינוך חינם.

זבולון אורלב: גם קודם כניסת החוק, 90% מהילדים האלה למדו חינם, זו הצגה לא נכונה של הדברים.

שמואל אבואב: זה רק מחזק את מה שאני אומר, אבל אני הולך לקולא, רק 23% הולכים לגנים חינם.

שמואל אבואב: כל השאר צריכים לשלם כ-600 שקלים בחודש.

שמואל אבואב: סיכמנו שכל שנה אנחנו מתקדמים ב-25,000 על הקיימים, שהיו כבר כשהחוק נחקק.

שמואל אבואב: היום, לפי השיטה הזאת, למעלה מ-100,000 ילדים כבר היו צריכים להיות בחוק.

שמואל אבואב: אנחנו לא מתקדמים, והאוצר לא מעמיד את התקציב הזה, ולכן זה בבחינת נסיגה, משום שלהורים אין ברירה, לא מתוך בחירה צרופה הם שולחים למקום שבו זול, שבו נוח יותר, לא מתוך בחירה שרוצים להעניק את החותם החינוכי מהסוג הזה והזה.

שמואל אבואב: אני מזכיר לך, אדוני היושב-ראש, שזה הדיון הרביעי שאנחנו כבר מקיימים בנושא הזה, ולא התקדמנו צעד אחד.

שמואל אבואב: רק 10% מכלל הילדים נמצאים ביום חינוך ארוך, 140,000 תלמידים, ואפשר לבקר כמה שרוצים את יום חינוך ארוך, ההסתדרות יכולה לומר את הערותיה בצדק, והרשויות יכולות לטעון שאין התנאים הנאותים, גם זה בצדק, אבל זו היתה הזדמנות נדירה להחזיר לבתי הספר שעות ואפשרויות, גם לצקת תכנים חדשים בנוף הלימודים, גם לטפל באוכלוסיות חלשות וגם להחזיר למערכת את מה שנלקח ממנה במשך כל כך הרבה שנים.

שמואל אבואב: גם בזה לא התקדמנו צעד אחד קדימה.

שמואל אבואב: אם מישהו חושב שאגרות ההורים שבוטלו כאן, ואין מי שיכסה אותן, זו לא דרמה גדולה, אז שיסביר לי מהי דרמה בבית הספר, שיקיים שיעורי מדע וטכנולוגיה בלי ציוד לניסויים בטבע.

שמואל אבואב: איך המורה למדע, באוקטובר, תעשה ניסוי בביולוגיה, בכימיה, בפיסיקה, כאשר אין תקציב לקנות ציוד וחומרים לטבע ולמדע?

שמואל אבואב: איך אנחנו רוצים לתת מענה לספריות בתי הספר, כשהאגרה הזאת בוטלה?

שמואל אבואב: ואני לא נכנס לשאלה אם זה בצדק או לא בצדק, זה לא ענייני, יש מדיניות ציבורית, צריך לקבל אותה, הוחלט לבטל את האגרות ולהסיר אותן מההורים.

שמואל אבואב: מי יקנה את הספרים לספריות?

שמואל אבואב: קיים כל מערך בריאות השן, ב-100 רשויות מקומיות, אנחנו מפעילים בריאות השן, אפשר להתווכח אם זה טוב, לא טוב, פחות טוב, יותר יעיל, אבל מערך בריאות השן קיים ב-100 רשויות.

שמואל אבואב: ילדי המצוקה, האוכלוסיות החדשות, מקבלים את טיפול השיניים במרפאות האלה, ב-1 בספטמבר אין מי שיממן את זה.

שמואל אבואב: גם זה עניין שצריך לתת עליו את הדעת, מיידית לפני פתיחת השנה.

שמואל אבואב: רן ארז, בצדק רב, אמר, ולקח הרבה זמן עד שארגון המורים גם נרתם למשימה הזאת, הוא אמר:

שמואל אבואב: בתוך המערכת יש מורים שחוקים, יש מורים שלא יכולים לעסוק בהוראה, יש מורים שצריכים לצאת מהמערכת, והיות ולא מאפשרים למכסה הזאת לצאת, היא נשארת בתוך המערכת.

שמואל אבואב: נושא המחשבים - אני לא יודע אם זה כבר הגיע לוועדה, אבל היתה תוכנית למחשוב, שתוך חמש שנים ממחשבים את כל מערכת החינוך, כל שנה 12,000 מחשבים.

שמואל אבואב: אני לא יודע בדיוק מה קרה בפיס, אבל ה-12,000 מחשבים, שהיו אמורים להיות מתוקצבים בשנת 2,000, קוצצו לכדי 6,700 ומשהו מחשבים.

שמואל אבואב: גם כאן אנחנו נמצאים בפערים.

שלומית עמיחי: יושב-ראש מפעל הפיס אומר לי, שהרשויות המקומיות ויתרו על זכותן לקבל את המחשבים.

שמואל אבואב: אני לא ראיתי רשות שוויתרה, אני מודע לעניין שבתקציב של 1998-1999 רשויות לא היו מסוגלות להעמיד את החלק שלהן, אבל אנחנו נמצאים פה בבעיה נוספת על מכלול הבעיות שעד היום נערמו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: רן ארז.

רן ארז: כבוד היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני רוצה לומר כמה דברים שאולי יישמעו מוזרים, ובכל זאת אני אומר אותם.

רן ארז: אני מדבר בשם ארגון המורים העל-יסודיים, שהוא ארגון פרופסיונלי, הוא איגוד מקצועי.

רן ארז: אולי כל הציבור במדינה היה רגיל שהארגון שובת, כי הוא רוצה תוספת שכר, כי הוא רוצה תנאי עבודה כאלה או אחרים, והנה, תשמעו ממני עכשיו דברים שלא שמעתם אולי הרבה זמן, ולא חושבים אולי לשמוע אותם ממני.

רן ארז: במשך השנים האשימו אותנו על כך שאנחנו נלחמים על כל מורה לא טוב, הוא הופך להיות מסמר בלי ראש, ואי-אפשר להוציא אותו מהמערכת.

רן ארז: והנה, אנחנו באים היום ואומרים: יש במערכת מורים שחוקים, יש במערכת מורים כושלים, יש במערכת מורים שלא מסוגלים יותר לעבוד, והם נמצאים בכיתה, במידה מסוימת במצב של עציץ.

ענת מאור: אולי לפרוטוקול כדאי להתבטא בצורה יותר מתונה.

רן ארז: מיד אני אסביר את המינוח.

ענת מאור: חיים ומוות ביד הלשון.

זבולון אורלב: עציץ זה מונח מקובל במשרד החינוך, כך כינה שר החינוך את סגנו.

רן ארז: אמרתי שאולי הדברים שלי יפתיעו אתכם קצת.

רן ארז: אתמול פנתה אלי מורה, בת 52, בעלת תואר שני, עובדת בבית ספר מאוד מרכזי בתל-אביב ואמרה לי: רן, תעזור לי לצאת לפנסיה, אינני מסוגלת יותר לשמוע את צלצולי הפעמון ולראות את הילדים בעיניים.

רן ארז: יש לי עבודה, יש לי ממה להתפרנס.

רן ארז: לא פיטרו אותי, אבל אני רוצה ללכת לפני שיגיע מצב שירצו לפטר אותי - אין אפשרות לתת לה ללכת.

רן ארז: יש קבוצה נוספת של מורים שפוטרו, מורים טכנולוגיים, בגלל המדיניות של משרד החינוך לסגור מגמות טכנולוגיות לא כל כך מודרניות, הברירה של המורים האלה היא לצאת לפנסיה מוקדמת או להישאר בכיתה כמו עציץ, ולזה התכוונתי, כי אין בשבילם עבודה, ואנחנו לא ניתן שהם ייזרקו כאסקופה נדרסת אחרי 20 שנות עבודה, והם יישארו בבית הספר ויצטרכו לקבל שכר.

רן ארז: מדברים על הפרטת בזק, מדברים על פרישת 800-900 עובדי בזק, הציעו להם פרישה בגיל 42, כאילו הגיעו לגיל 65, תוך כדי צבירת אחוזי פנסיה נוספים עבור השנים שהם היו אמורים לעבוד, ואנחנו אומרים: תאפשרו למורים השחוקים לצאת במה שצברו, ואל תוסיפו להם כלום.

רן ארז: לא מגיל 42, מגיל 50.

רן ארז: משרד האוצר אומר היום: בשום פנים ואופן לא.

רן ארז: זה עולה 10 מיליון שקל בשנה.

רן ארז: ואותם מורים יצטרכו ללמד את הילדים של המדינה.

רן ארז: אנחנו אומרים שאנחנו מוכנים לשכנע אותם לפרוש, כי פנסיה, רבותי, זה פחות ממשכורת, ובא משרד האוצר ואומר: לא, שיישארו.

רן ארז: מי מדבר פה על מסמר בלי ראש?

רן ארז: מי מדבר על החלפת דם במערכת?

רן ארז: היום יש עשרות, אם לא מאות ואלפי בוגרי סמינרים ומכללות עם תואר BED, שלא יכולים להיכנס למערכת, כי אין מקום, כי לא מאפשרים לוותיקים לצאת.

רן ארז: אומרים: הוא יישאר פה עד הסוף, כי לא נממן לו פנסיה מוקדמת.

רן ארז: זה ביזיון, זו לא גישה רצינית וקונסטרוקטיבית, אם אנחנו מדברים על שינוי סדרי עדיפויות במערכת החינוך.

רן ארז: כל מה שאנחנו מבקשים הוא, לעלות את המכסות מ-220 ל-400.

רן ארז: זה עוד 180 מקומות, ומשרד החינוך מודע לכך ומשרד החינוך נאבק אתנו.

רן ארז: מי שעוצר את זה, זה משרד האוצר.

רן ארז: אני מצטרף לכל מה שאמרו קודמי בקשר לבטיחות ולביטחון וכדומה, ואני לא רוצה להרחיב.

רן ארז: (יושב-ראש הוועדה זבולון אורלב יצא מהישיבה, מחליפה אותו, כממלאת מקום היושב-ראש, חברת הכנסת ענת מאור)

ראובן ריבלין: כשאתה אומר שהאוצר לא מסכים, למשרד החינוך אין את התקציב, והאוצר לא מסכים לתת עוד 10 מיליון?

רן ארז: כן.

ראובן ריבלין: כי אין לו.

ראובן ריבלין: למה משרד החינוך בתוך תקציבו לא קובע את זה?

ענת מאור: חבר הכנסת ריבלין, פנסיה הולכת לפי הצרכים, כאשר מסיים מנכ"ל או פקיד בכיר במשרד האוצר, יש עשרות אלפים שקלים, לפעמים מאות אלפים שקלים, לעובד אחד, על-ידי סידור תנאים.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת צריכים להבין פעם אחת, ושלא יעשו לעצמם חיים קלים.

ראובן ריבלין: יש תקציב למדינה, 200 מיליארד, ומחלקים את זה.

ראובן ריבלין: וברגע שמחלקים, משרד החינוך אחראי.

ענת מאור: את גודל הגירעון קובע משרד האוצר.

שלומית עמיחי: משרד האוצר לא מתיר למשרד החינוך להקנות מתקציבו לצורך העניין.

רן ארז: אנחנו מתבשלים בזה לא מעט זמן.

רן ארז: אמרתי ליובל רכלבסקי ולכל מי שנוגע בדבר, המנכ"לית מוכנה לממן מתקציבה ל-60, אני מבקש שאתם תוסיפו עוד 60, וארגון המורים ייקח על עצמו על חשבון עלות השכר עוד 60.

רן ארז: יובל רכלבסקי אומר "לא", לא ל-60 שהיא מוכנה, לא ל-60 שביקשנו ולא ל-60 שאנחנו מוכנים לממן מעלות השכר שלנו.

רן ארז: שכר מנהלים - מדברים על דברים שעלולים לסכן את פתיחת שנת הלימודים, ואני מדבר על דברים שבגינם ייתכן שלא תיפתח שנת הלימודים מבחינתנו - במערכת החינוך העל-יסודית יש בתי ספר עם 40 ו-50 כיתות עם 130 ו-200 ו-180 מורים.

רן ארז: כאשר המנהל מנהל את בתי הספר עם תקציבים של 20 ו-30 מיליון שקלים, הוא מנהל את הכול לבד, בעזרת כל מיני בעלי תפקידים, אבל כל האחריות עליו.

רן ארז: לא תמיד מי שמנהל את בית הספר ראוי לכך, ואז ראשי עיריות, כדי למצוא מנהלים טובים, שיובילו את בית הספר בתחום שיפוטם, מוסיפים למנהלים שכר מעבר למה שמתוקצב על-ידי משרד החינוך והתרבות.

ענת מאור: אני מבקשת לדעת כמה מנהלים גברים מקבלים תוספת וכמה מנהלות נשים מקבלות תוספת.

רן ארז: אני מיד אענה.

רן ארז: מדובר על כך שמשרד החינוך והתרבות מתקצב שכר מנהל בהיקף של משרה וחצי, משרה וחצי של מורה, והעיריות מוסיפות עוד רבע משרה, עוד שליש משרה, עוד חצי משרה מתקציבן הן.

רן ארז: משרד האוצר החליט, בהחלטה שרירותית, לקצץ לכל המנהלים את התוספות של העיריות למשרה וחצי, ושיחזירו רטרואקטיבית מה שקיבלו בדין.

דקלה צדוק: הם לא שואלים, הם מושכים ישר מהחשבון.

רן ארז: לא תמצאו מורים ראויים במשכורת הזאת, וגם אלה שנמצאים, יעזבו.

רן ארז: העובדה היא, שרק לפני שבוע שתי מנהלות מאשדוד, מקיף א' ומקיף ג', שעובדות משרה ושלושת רבעי, תוספת של רבע משרה על חשבון העירייה, קיבלו הודעה ממשרד האוצר שינכו להן את השכר ולא ייתנו להן יותר ממשרה וחצי.

רן ארז: פנינו למשרד האוצר ואמרנו לו: תקפיאו את זה למספר חודשים וננהל משא-ומתן כמו שניהלתם עם ליאון מורוזובסקי לגבי שאר עובדי העיריות ונגיע לסיכום, הם לא מוכנים אפילו להמתין חודש-חודשיים, מה-1 בספטמבר הם יקצצו שכר מכל המנהלים.

רן ארז: המנהלים לא ישתפו פעולה עם פתיחת שנת לימודים, הם לא יחלקו מערכות למורים.

רן ארז: איזו דרך יש היום?

רן ארז: להתחיל היום לחפש מנהלים חדשים.

רן ארז: המנהלים, שעד עכשיו עבדו לפי תנאים שקיבלו אותם בדין, יצטרכו לעבוד בפחות, ועוד ינכו להם שכר רטרואקטיבי.

רן ארז: הם גנבו את הכסף?

שמואל אבואב: בכמה מורים מדובר?

שמואל אבואב: (יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת זבולון אורלב, חזר לישיבה, ותפס את מקומו כיושב-ראש הוועדה)

רן ארז: מדובר בכ-150 מנהלים בכל הארץ.

רן ארז: חלק גדול מהם הגיעו ליותר ממשרה בגלל שעות גיל.

רן ארז: מי שמגיע לגיל 55 מפחיתים 20% משכרו, אבל אי-אפשר להגיד למנהל "תלך שמונה שעות פחות לבית הספר", ולכן השכר, באופן פרופורציונאלי, גדל.

רן ארז: הם החליטו להוריד אותו, למרות שהוא עושה אותה עבודה.

רן ארז: הדבר הזה מאוד חמור.

רן ארז: הדבר האחרון, שלמעשה היה צריך להוות קרן אור במערכת החינוך העל-יסודית במדינת ישראל.

רן ארז: ארגון המורים העל-יסודיים יזם רפורמה במערכת החינוך.

רן ארז: אנחנו אומרים: כאיגוד מקצועי, אנחנו נעבוד אחרת, אנחנו נתרום אחרת, נעבוד יותר, נעבוד בצורה שונה, נשנה קונספטואלית את מערכת החינוך, כדי שהילד ילך הביתה עם יותר.

רן ארז: כדי לא למכור סיפורים לאף אחד ולא לקבל שום דבר בחינם, הסכמנו יחד עם שר החינוך ללכת לניסוי, הניסוי הזה ממומן מתקציב משרד החינוך ומכספי ארגון המורים, לא רוצים שקל אחד ממשרד האוצר, ומשרד האוצר שם רגליים.

רן ארז: קוצ'יק אמר לי ובכירים במשרד האוצר, כולל בייגה, אמרו: אנחנו מפחדים שהניסוי יצליח, ולכן אנחנו לא רוצים שהוא יתקיים, כי אחר כך נצטרך להרחיב אותו לכל המדינה, וזה עניין של מיליארדים.

רן ארז: רבותי, על מה אנחנו מדברים?

רן ארז: תבינו למה יש ליקויי בטיחות, למה יש ליקויי ביטחון, למה יש כיתות דליקות.

ראובן ריבלין: כשיוצאים לפנסיה בגיל 52, זה דבר משמעותי למשק.

ענת מאור: בבזק יוצאים לפנסיה בגיל 42, לא בגיל 52.

רן ארז: מה קורה בתעשייה האווירית וברפא"ל?

ענת מאור: כשבמשרד האוצר יוצאים לפנסיה, אז אין מגבלות.

ענת מאור: אתה מכיר את המציאות.

ענת מאור: עם מורה מתווכחים על כל חצי אחוז.

רן ארז: גם אצלנו יש מכסות, והמכסות לא מספיקות, ואז צריך להסתכל מה אומר סדר העדיפויות, האם הנפקת בזק והפחתת מספר העובדים בבזק יותר חשוב או פחות חשוב מהחלפת מורים כושלים במערכת שצריכים להכין את הנוער שלנו למאה ה-21.

ראובן ריבלין: אם תיתן פנסיה מוקדמת, יכול להיות שמורים מצוינים ירצו לצאת מהמערכת ולא מורים כושלים.

רן ארז: חבר הכנסת ריבלין, יש קריטריונים ברורים, ומשרד החינוך והתרבות קובע על-פי דוחות פיקוח.

ראובן ריבלין: אני מכיר הרבה מנהלים מצוינים, שהם כל כך מוכשרים, שברגע אחד הם יכולים לעשות עצמם מנהלים כושלים, אם זה יהיה כדאי להם.

ראובן ריבלין: יכול להיות שצריך לומר שמורה, אם הוא לא רוצה, בגיל 50 הוא יוצא, משום שהשחיקה היא כזאת, שבגיל 50 צריך לצאת, אז באים וקובעים לו את התקן של השכר, ועושים את החשבון וכן הלאה.

ראובן ריבלין: אני בהחלט בעד זה שלמורים יהיו המשכורות הכי גבוהות, הם יותר חשובים מהכול, אבל מבחינת המשקל הציבורי במשק יש איזה בעיה ביציאה מוקדמת לפנסיה.

רן ארז: חבר הכנסת ריבלין, אני מסכים אתך, אני רק רוצה לספר לך דבר שאולי תזכור אותו, שמפתחות ומנעולים עושים לאנשים הגונים, כי הגנבים פורצים גם בנקים.

רן ארז: אנחנו לא עוסקים עם רמאים וגנבים.

ראובן ריבלין: לא רמאים, להפך.

ראובן ריבלין: מנהל מצוין אומר: אני בגיל 52, אני רוצה להתחיל עכשיו פרק ב' בחיי, אם אני אצא בגיל 58 או 60, איש לא יקבל אותי.

ראובן ריבלין: אני רוצה היום ללכת להיות משהו אחר, והוא ידרוש ביושר לגמרי ויאמר: אני בגיל 52 רוצה לצאת לפנסיה, בלי לרמות ובלי לשקר.

ראובן ריבלין: השאלה היא שאלה מערכתית.

רן ארז: אני כרגע לא מדבר על העניין המערכתי.

רן ארז: זו יוזמת חקיקה יפה מאוד, שמערכת החינוך צריכה לאפשר, כמו אצל אנשי הביטחון, לפרוש בגיל מסוים.

רן ארז: האם למורה בן 55 יש עדיין שפה משותפת עם ילד בן 13?

רן ארז: זה עניין של שיקול מערכתי.

רן ארז: אני מוכן להרים את הכפפה הזאת.

רן ארז: הציבור במדינת ישראל יכול, לא רק לדבר על חינוך, אלא גם לעשות, ויש פרטנר של ארגון המורים העל-יסודיים, שמייצג קרוב ל-40,000 מורים בחינוך העל-יסודי, שאומר: אני מוכן להוציא לפנסיה את הכושלים, אני רוצה מנהלים טובים במערכת, ואנחנו רוצים ללכת לרפורמה שהיא שינוי דפוסי חשיבה לא פשוטים על מנת לשדרג את מערכת החינוך.

רן ארז: אנחנו נאבקים בדברים מאוד חשובים לפתיחת שנת לימודים, אבל לא מתוך ראייה מערכתית, אלא בצורת כיבוי שריפות, שבוע לפני פתיחת שנת הלימודים מבלי שניערך כראוי ובזמן לדברים האלה.

רן ארז: אנחנו לא נוכל לפתוח את שנת הלימודים ב-1 בספטמבר, כאשר 200 או 400 מורים נשארים מופקרים בשטח, ללא עבודה.

רן ארז: אנחנו נמצאים כרגע עם 400 מורים קבועים שאינם מסוגלים ואינם יכולים לעבוד ב-1 בספטמבר, כי אין להם מקום עבודה, או שמנהל בית הספר לא רוצה אותם יותר, כי הם מורים שחוקים, או שמגמה טכנולוגית נסגרה.

רן ארז: אנחנו לא נוכל להפקיר אותם ולהתחיל את שנת הלימודים.

רן ארז: יש 220 משרות לפרישה מוקדמת, צריך להגדיל ל-400, תוספת של 180.

רן ארז: הנושא של שכר מנהלים צריך להיפתר לפחות בדחייה, עד שנסיים את המשא-ומתן עם משרד האוצר, כי אחרת תהיה אנדרלמוסיה ב-1 בספטמבר, והניסוי הזה, שצריך להיות תקווה לכולנו, צריך להתקיים, ושמשרד האוצר לא ישים רגליים למשרד החינוך כדי למנוע ממנו לממן את הניסוי.

רן ארז: תודה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: דקלה צדוק.

דקלה צדוק: אני רוצה להוסיף על עניין הפרישות המוקדמות.

דקלה צדוק: שלא תהיינה אי-הבנות יש ביניהם גם חברי הסתדרות המורים, לא רק מורים על-יסודיים, גם גננות של ארגוני הנשים: אמונה, ויצ"ו, נעמ"ת - הם גם שייכים לאותה מכסה.

דקלה צדוק: החלוקה נעשית בין שני הארגונים.

דקלה צדוק: אם מדברים על מכסות, הקונוטציה לא כל כך נעימה, גם בפרישה ממשרד החינוך.

דקלה צדוק: לפחות השנה הצרו את החגורה, גם מדברים על מכסות, והיום יש עודף, לפחות בסקטור שאני ממונה עליו, גני הילדים, גננות עודפות, כי אין מקומות עבודה, ולא מאפשרים פרישות.

דקלה צדוק: גם אלה שהגישו בקשות עדיין לא קיבלו הודעות לחיוב או לשלילה.

דקלה צדוק: גילאי שלוש-ארבע.

דקלה צדוק: אני מצטרפת לזעקה של כולם, ובפרט במגזר הערבי.

דקלה צדוק: יש רשויות מקומיות במגזר הערבי - עארה, ערערה, אום אל-פחם, ג'דיידה - שסגרו באופן שרירותי את גני הילדים.

דקלה צדוק: יש ילדים, ואני לא יודעת מדוע משרד החינוך עוזר במימון ראשי הרשויות.

דקלה צדוק: נפגשתי עם כמה מהם, הם לא מוכנים להתעסק עם גני ילדים, ואלה ילדי ישראל.

שלומית עמיחי: משרד החינוך לא יכול להחליף את הרשויות המקומיות.

שלומית עמיחי: הם נבחרים, לא אני.

דקלה צדוק: זה לא גננת אחת או שתיים, יש עשרות גננות ביישובים במגזר הערבי.

דקלה צדוק: ביטחון בגני הילדים - שם בכלל לא מוצב שומר.

דקלה צדוק: מוצבת, או סבתא עם נכד, או אמא שמיניקה את הילד, ולעתים אומרים שיש משטרה או רכב ביטחון ברשות המקומית, שעובר.

דקלה צדוק: יש באמת יישובים שנכנס הרכב ומחתים את הגננת, אבל יש יישובים ששם לא רואים ולא מודעים אליהם.

דקלה צדוק: תודה רבה.

רן ארז: אני רוצה להוסיף הערה ששכחתי.

רן ארז: העליתי את כל הדברים האלה בפני הוועדה מתוך כוונה אמיתית שהדברים ייפתרו, ויש לי יסוד סביר להניח שוועדת החינוך של הכנסת תוכל לעזור ולפתור את הבעיות.

ראובן ריבלין: לפתור את הבעיות עד מתי?

רן ארז: אני משוכנע שמה שאתם עשיתם, בראשות היושב-ראש שלכם, עם החוק להקצאת הכספים לעיריות ופתיחת החשבונות המיוחדים למערכת החינוך, שזה דבר מהפכני, שאף פעם לא נעשה, וזה הודות לכם, זה מצביע על כך שאתם יכולים לעשות הרבה מאוד דברים.

ראובן ריבלין: אתה מתכוון עד ל-1 בספטמבר?

רן ארז: עד ה-1 בספטמבר אתה יכול להגיע לכך.

ראובן ריבלין: אם לא? יש לי אוזן מוסיקלית.

ראובן ריבלין: אני לא מבין הרבה בתורה, אבל עם מוסיקה נולדתי.

ראובן ריבלין: בדברים שאמרת וביקשת שייכנסו לפרוטוקול, יש גם נימה של אני קורא לכם לעשות זאת, אבל אם לא תעשו... יש פה איום מסוים.

רן ארז: אני לא מאיים, אני מעלה תקווה, כי ראיתי מה שעשיתם עם החוק הזה.

רן ארז: חבר הכנסת ריבלין, אם אתם תוכלו להגיד ליובל רכלבסקי לדחות את קיצוץ שכר המנהלים לינואר, מדינת ישראל תתמוטט?

רן ארז: עד אז נגמור משא-ומתן; תאמרו: תגדיל את מכסות הפרישה למורים, לשנה זה 10 מיליון; הניסוי הוא מתקציב משרד החינוך.

רן ארז: אנחנו לא מדברים על דברים בלתי-אפשריים.

רן ארז: לאור מה שעשיתם עם החוק הזה, אני רואה כי יש לכם משקל סגולי מאוד גבוה, ואתם תוכלו לעשות זאת.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: ביקשה ממני המנכ"לית להשתחרר ב-10:45, ביקשתי ממנה להיות עד 11:00, ואז נשחרר אותה לישיבה עם שר האוצר.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר לך משפט אחד לפני שאת הולכת לשר האוצר.

זבולון אורלב: אנחנו ביטלנו את אגרות החובה, כי כך התחייב משרד החינוך בכל הקדנציות בעשור האחרון.

זבולון אורלב: אני אממש את זכותי כיושב-ראש לא להעלות את הנושא הזה מחדש על סדר-היום, ותחול אחריות כבדה על משרד האוצר אם תהיה פגיעה ברמת השירותים.

זבולון אורלב: אני מצפה שתתני לי תשובה משר האוצר עוד היום או מחר, כדי שאנחנו נדע לכלכל את מעשינו בעניין הזה.

זבולון אורלב: לא עולה על הדעת שמשרד החינוך וועדת החינוך לאורך שלוש קדנציות מתחייבים לבטל אגרות, ועכשיו, כשמבטלים אגרות, בא האוצר ואומר: אין כיסוי.

זבולון אורלב: זה דבר בלתי-מקובל.

זבולון אורלב: בנושא בריאות השן לא מקובל עלי שהורים צריכים לשלם פעמיים.

זבולון אורלב: אנא, הביאי את הדברים האלה לשר האוצר, אם יאמר "לא", נדע אנחנו, חברי הכנסת, כיצד לכלכל את עניינינו.

זבולון אורלב: יש ישיבת מליאה ביום שני, שלושה ימים לפני פתיחת שנת הלימודים, נדע מה לעשות שם.

זבולון אורלב: אנחנו מכנסים את הכנסת לכינוס מיוחד ביום שני הבא בשעה 12:00, בקולות הליכוד, המפד"ל והאיחוד הלאומי.

ראובן ריבלין: הנושא המרכזי הוא פתיחת שנת הלימודים.

זבולון אורלב: אין שר חינוך, זו הבעיה.

דורית מורג: בנושא בריאות השן, חוות הדעת היתה, או שיהיה צו במשרד הבריאות, או שאכן אפשר להמשיך בנושא הזה בתשלומים.

זבולון אורלב: כל מה שאתם מוסמכים לעשות, תעשו, אני לא מפריע לכם.

זבולון אורלב: השירות הזה חייב להיות ממומן מכך שההורים משלמים לביטוח בריאות.

זבולון אורלב: כל הורה משלם לביטוח שיניים.

ינון עמית: בריאות השן איננה כלולה בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, זה מה שהתברר מבדיקה בלשכה המשפטית אצלנו וכך נבדק במשרד הבריאות.

ינון עמית: סל הבריאות הוגדר כסל השירותים שניתן על-ידי קופת חולים כללית ערב חקיקת החוק, הנושא הזה לא ניתן על-ידי קופת חולים ערב חקיקת החוק, לפיכך אינו נכלל.

זבולון אורלב: יש טיפול מניעה לשיניים.

זבולון אורלב: אתה טועה.

זבולון אורלב: ינון עמית, זו עוד דוגמה של זלזול חמור של משרדי הממשלה בוועדת החינוך.

זבולון אורלב: אנחנו קיבלנו את החלטתנו בחודש מאי ונימקנו אותה, עד הרגע, כשאתה אומר משהו בעל-פה, לא בא היועץ המשפטי של הממשלה ליועץ המשפטי של הוועדה ואמר: יש לכם טעות.

זבולון אורלב: קיבלתם החלטה שנימקתם אותה בכך שהנושא כלול, וישבו פה משפטנים ואמרו לנו: אתם צודקים.

ינון עמית: אדוני היושב-ראש, עדכנתי את היועצת המשפטי של הוועדה ביום ההחלטה.

זבולון אורלב: עם כל הכבוד לך, יש ייעוץ משפטי.

זבולון אורלב: במו עיני ראיתי את החוק, והחוק מדבר על טיפול מונע בשן, וזו מהות טיפול השיניים ברשויות המקומיות, לכן זה צריך להיות ממומן.

זבולון אורלב: אם יש לממשלה השגות, שיפנו אלינו בצורה מסודרת, ימצאו פתרון זמני.

זבולון אורלב: אנחנו מעוניינים שיהיה טיפול מונע בשן.

זבולון אורלב: אם נשתכנע שהוא לא מכוסה בביטוח בריאות, אני מודיע לך שאני אכנס מחדש את הוועדה ונדון בזה.

זבולון אורלב: כל החלטתנו היתה מבוססת על מניעת כפל תשלום להורים.

דפנה הר-אבן: אדוני היושב-ראש, בחודש מאי העברת מכתב לשר הבריאות לחוקק את התקנות, אחרי שהוא לא ענה על המכתב שלנו מינואר.

דפנה הר-אבן: האם קיבלת איזו תשובה, ומה אומרת התשובה?

זבולון אורלב: קיבלנו תשובה מהמנכ"ל, שמכתבנו לשר הועבר לטיפולו, והוא מודיע לנו, בשפה שלי, שאנחנו צודקים, אלא שחרף הצדק שלנו, הם פונים למשרד האוצר, ומשרד האוצר מסרב לממן.

ינון עמית: במכתבו הוא גם כתב שזה לא כלול בחוק.

זבולון אורלב: לא כך אני הבנתי את המכתב, אבל קראתי אותו מזמן, אז אני לא יכול לצטט.

זבולון אורלב: חזרתי וכתבתי לשר האוצר, פעמיים, כתבתי לראש הממשלה ושר החינוך, לא נעניתי.

זבולון אורלב: כך אי-אפשר לנהל מדינה.

דפנה הר-אבן: מאחר שיש היום ממילא שר בריאות, יכול להיות שמן הדין יהיה ללכת לבג"ץ על הנושא הזה.

זבולון אורלב: נפרדנו מהמנכ"לית, ורשות הדיבור היא לאברהם סנפירי.

אברהם סנפירי: ראשית, המטרה של כולנו היא, שהילדים ילכו לבית הספר ביום שתיפתח שנת הלימודים, ללא השבתה.

אברהם סנפירי: שנית, אנחנו מקבלים את רוב התנאים שנאמרו כאן, ואנחנו חושבים שצריך לכתוב אותם גם כהחלטות של הוועדה, ובצורה מאוד ברורה, בארבעה דברים: הנושא הראשון הוא נושא הביטחון.

אברהם סנפירי: אנחנו מקבלים את כל ההחלטות שנאמרו כאן, ואנחנו רוצים לסכם ברוח הדברים שנאמרו, שבכל בתי הספר, כולל במגזר הערבי, יהיו שומרים החל מה-1 בספטמבר או מאבטחים, וכולם יעבדו על-פי ההוראות שנקבעו על-ידי המשרד לביטחון פנים והמשטרה, שאחראים על נושא הביטחון.

אברהם סנפירי: הנושא השני הוא נושא הבטיחות.

אברהם סנפירי: אני מקבל את מה שאמרה מנכ"לית משרד החינוך, אבל הנושא הזה כל הזמן נופל בין הכסאות.

אברהם סנפירי: משרד החינוך אומר שהמרכז לשלטון מקומי צריך לשלם, המרכז לשלטון מקומי אומר שמשרד החינוך צריך לשלם.

ראובן ריבלין: בית המשפט יכריע עוד מעט בעניין באר-שבע.

אברהם סנפירי: גם בעניין באר-שבע וגם בעניין אמיליה כהן מירושלים.

אברהם סנפירי: בנושא של חידוש מבנים בתקציב משרד החינוך לשנת 2,000 היו 24,512 אלפי שקלים על-פי ספר התקציב.

אברהם סנפירי: לעומת זאת, בשנת 1999, היו 11 מיליון.

אברהם סנפירי: כלומר, פחות מ-25% ממה שהיה שנה קודם, ו-25% מהביצוע ב-1998.

אברהם סנפירי: ב-1998 הביצוע היה 94,955 אלפי ש"ח.

אברהם סנפירי: מישהו צריך להחליט מי אחראי על התקציב, ומישהו, לא רק צריך להחליט מי קובע את התקנים, אלא גם לתת כסף, כדי שאותם תקנים שהוא קובע, ניתן יהיה לבצע אותם.

אברהם סנפירי: לא יכול להיות שבאותה מערכת יד אחת אומרת "צריך לבצע", ויד שנייה מקצצת את התקציב שהוא הקריטי ביותר לאותם הנושאים שמדברים בהם.

אברהם סנפירי: נושא הבטיחות - מבחינתנו, בתי ספר שיש סכנה לילדים שהם הולכים אליהם ויש סכנה שהם לא יחזרו משם, לא ייפתחו.

אברהם סנפירי: חד וחלק.

אברהם סנפירי: זו החלטה ברורה לגמרי.

ראובן ריבלין: כמה כאלה יש?

אברהם סנפירי: עשרות.

ראובן ריבלין: בדקתם את העניין?

אברהם סנפירי: אני, אישית, הייתי בלפחות שני בתי ספר שיש שם כיתות שבשנה שעברה היו עם צווי הריסה.

זבולון אורלב: רובי ריבלין, אנחנו מעריכים את מספר בתי הספר שבהם יש שיקולי בטיחות, באחד מחמשת הקריטריונים שנקט משרד החינוך, בכ-10% מבתי הספר.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים לציין אותם גיאוגרפית?

זבולון אורלב: לא אנחנו, אבל כל רשות מקומית יודעת היכן.

ראובן ריבלין: ברגע שאנחנו יכולים, גם אנחנו כבר אשמים.

זבולון אורלב: אנחנו לא יודעים נקודתית.

זבולון אורלב: הרשימות לא אצלנו.

זבולון אורלב: אנחנו נקרא להורים לוודא שיש לבית הספר אישור בטיחות, ואם יש חשש, לא לשלוח את הילדים.

דוד ברק: מי נותן את אישור הבטיחות?

זבולון אורלב: הרשות המקומית.

אברהם סנפירי: הנושא השלישי הוא שינוי בסדרי עדיפויות.

אברהם סנפירי: לדעת כל הארגונים ולדעת המרכז לשלטון מקומי ולדעת כל אחד הגיע הזמן לעשות שינוי בסדרי עדיפויות בנושא החינוך.

אברהם סנפירי: נוח לי דווקא לצטט את ראש הממשלה כאשר הוא כתב ב"הד-ההורים" האחרון, שיצא במרץ 1999: "בראש סדר העדיפויות של מדינת ישראל, אני רואה את החינוך על כל המשתמע מכך", והוא מדבר על תוכנית מעשית ואומר: "אני רואה את חובת המדינה לאפשר לכל אזרח שלושה שירותים בסיסיים (להלן גם העלויות השנתיות):

אברהם סנפירי: חינוך חינם לגילאי שלוש-ארבע - 750 מיליון שקל", בתקציב השנה 52 מיליון שקל.

אברהם סנפירי: "יום חינוך ארוך שיתבצע בהדרגה מהפריפריה למרכז - 3 מיליארד שקלים" - הכול בכתב ידו ובחתימתו.

אברהם סנפירי: "כניסה חופשית ללימודים גבוהים".

אברהם סנפירי: אין לנו ספק שהגיע הזמן לעשות שינוי בסדרי עדיפויות בכל הנושאים ולהקצות לחינוך מה שראוי לו, לא להתייחס אליו כהוצאה, אלא להפוך אותו להשקעה, כי זה הנושא החשוב ביותר.

אברהם סנפירי: כולם אומרים את זה, וצריך גם לבצע.

אברהם סנפירי: תשלומי הורים - זה נושא שאסור שהוא יתבצע בתוך מערכת של משרד החינוך.

אברהם סנפירי: זה תשלום רגרסיבי, כי הוא נגבה מההורים המובטלים או מהחלשים ביותר כמו שנגבה מהעשירים ביותר.

אברהם סנפירי: זה לא הגיוני.

אברהם סנפירי: הצענו במכתבנו לראש הממשלה ולשר החינוך ועל דעת שר החינוך הקודם להעביר את כל התשלומים האלה, כפי שהחליטה גם ועדת לנגרמן, דרך הביטוח הלאומי, שיגבו חצי אחוז דרך הביטוח הלאומי ויבטלו את כל תשלומי ההורים.

אברהם סנפירי: כל תשלומי ההורים שסוכמו בוועדת החינוך של הכנסת, אנחנו, כמערכת ציבורית, נקרא להורים לשלם גם בשנה הזאת.

זבולון אורלב: דפנה ליאל, בבקשה.

דפנה ליאל: התלמידים השנה החליטו לא להצטרף לשביתה שדובר עליה בעניין הבטיחות, כי לא סברנו ששלושה שבועות לפני תחילת הלימודים זה הזמן להיזכר וזה הזמן להפעיל לחץ, ולכן החלטנו לא להצטרף לשביתה.

דפנה ליאל: עם זאת, הגיע הזמן לעשות משהו, וצריך לפעול כל השנה.

דפנה ליאל: השאלה שלי אם באמת אי-אפשר במהלך השנה לתקן מבנים ולשפץ, כי הבנתי שאחד מהדוחות אמרו שזה לא בטיחותי וזה מסוכן, מתי באמת יתוקנו ליקויי הבטיחות האלה שהם בגדר של סיכון נפשות?

דפנה ליאל: כך התרשמתי מהסיורים שערכנו, ואנחנו היינו בבתי ספר רבים, וראינו דברים מסוכנים מאוד.

דפנה ליאל: מתי יתוקנו ליקויי הבטיחות, שלא נצטרך להגיע למצב שנמצא את עצמנו בחופש הבא מאיימים בשביתה נוספת ועומדים באותו מצב?

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מיכאל נודלמן.

מיכאל נודלמן: אנחנו במצב חמור מאוד בנושא בטיחות ובנושא ביטחון.

מיכאל נודלמן: אי-אפשר לפתוח בתי ספר אם אין בטיחות ואין ביטחון.

מיכאל נודלמן: אבל אני לא רוצה לדבר על זה, אני רוצה לדבר על דברים יותר בסיסיים.

מיכאל נודלמן: אני חושב שבהחלטה שלנו צריך לציין שהגוף המבצע לא עושה מה שהוא צריך לעשות.

מיכאל נודלמן: למה שישה ימים לקראת פתיחת שנת הלימודים אנחנו פה יושבים, מדברים ועושים ביקורת, והגוף המבצע אומר שכמעט הכול בסדר?

מיכאל נודלמן: זה לא בסדר שרק לקראת התחלת שנת הלימודים השלטון המקומי מקבל כסף על בטיחות, מה הם יכולים לעשות?

מיכאל נודלמן: ועוד 20 מיליון שקלים במקום 158 מיליון שקלים.

מיכאל נודלמן: אני שומע פה על היחסים בין משרד האוצר למשרד החינוך, זו לא בעיה שלנו, זו הבעיה של הגוף המבצע.

מיכאל נודלמן: יש ראש ממשלה, יש ועדת שרים, הם לא פעילים ולא עובדים.

מיכאל נודלמן: הם מטילים את העבודה שלהם על ועדות הכנסת.

מיכאל נודלמן: אני לא מקבל את זה.

מיכאל נודלמן: למה ועדת כנסת צריכה לעשות עבודה שבוע לקראת פתיחת שנת הלימודים בבתי ספר, כי יש שביתה?

ראובן ריבלין: הוחלט לשבות.

ראובן ריבלין: זו פוליטיקה.

מיכאל נודלמן: אני מקבל פוליטיקה בכל הדברים, אבל אני לא מקבל שכל שנה בתחילת הלימודים יש שביתה.

מיכאל נודלמן: זה קיים רק במדינה שלנו.

מיכאל נודלמן: אני תומך בהחלטה שתדגיש שהגוף המבצע לא מבצע את מה שהוא צריך לבצע.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

חוסניה ג'בארה: קודם כול, אני נגד הפיכת השביתה במערכת החינוך למסורת בכל פתיחת שנת לימודים.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה לומר להעיר הערה, ושיסלח לי נציג המרכז לשלטון מקומי, אני מאוד בעד זה שמשרד החינוך לא נתן את ה-20 מיליון שקלים לשלטון המקומי, כי לצערי הרב השלטון המקומי ורשויות מקומיות מקבלות תקציבים ממשרד החינוך ולא עושות כלום למען החינוך, ובמיוחד במגזר הערבי.

חוסניה ג'בארה: רק 10% מתקציב החינוך שמגיע ממשרד החינוך מופנה למטרות חינוך ביישובים הערביים, ואני מאוד גאה על זה שוועדת החינוך ומי שעומד בראשה, ואנחנו, גם אני, שותפים לחוק שחוקקנו בקשר להקצאת תקציבי החינוך לפתוח חשבון בנק נפרד לנושא הזה.

חוסניה ג'בארה: למרות שהמצב עגום, למרות שלא מקובל לעשות כל מיני שיפוצים בבתי הספר במשך שנת הלימודים, שאני נגד זה, אני בעד לעשות זאת בחופשות, אבל אני בטוחה שאם הכסף הזה היה עובר ממשרד החינוך לרשויות המקומיות הן לא היו מבצעות דבר, ואתה מוזמן לבקר, לפחות אצלנו, ביישובים באזור המשולש, במגזר הערבי, היכן שהתלמידים לומדים במרתפים ובמקומות לא אמינים ולא בטיחותיים, במיוחד בכיתות המושכרות.

חוסניה ג'בארה: יום חינוך ארוך - כולנו מדברים על יום חינוך ארוך, ואני הראשונה שרוצה יום חינוך ארוך, אבל לא במתכונת הנוכחית.

חוסניה ג'בארה: אני נגד יום חינוך ארוך במגזר הערבי, למרות שהרבה אנשים במגזר הערבי חולקים עלי.

חוסניה ג'בארה: איך אתה רוצה שילד במגזר הערבי ילך לבית הספר מ-08:00 עד 16:00 בלי כלום, בלי כלים מתאימים, בין ארבע קירות?

חוסניה ג'בארה: מה הוא יעשה שם?

חוסניה ג'בארה: אין שם מועדונית, אין שם מחשבים, אין שם כלום.

חוסניה ג'בארה: אתה מדבר על מחשבים?

חוסניה ג'בארה: אני רוצה להביא לך הוכחות מהמגזר הערבי של מאות ואלפים משפחות - - -

שמואל אבואב: אני לא ממשרד החינוך.

חוסניה ג'בארה: אתה דיברת על מחשבים.

חוסניה ג'בארה: אני רוצה להביא לך, ברשותך, הוכחה מאוד רצינית, שיש אלפים של משפחות במגזר הערבי, שאין ביכולתם לרכוש ספרים לילדים בכיתה ג' ובכיתה ד' לתחילת שנת הלימודים.

חוסניה ג'בארה: יש נשירה גדולה בין הילדים האלה בכיתה ד' ובכיתה ה'.

חוסניה ג'בארה: למה שלא יהיה ביכולת המשפחות שלהם לרכוש להם ספרים בתחילת שנת הלימודים?

חוסניה ג'בארה: למרות שאני בעד שיהיו מחשבים במגזר הערבי, בבתי הספר הערביים, אני קודם כול בעד שיהיה תקציב וכסף לילדים שלנו לרכוש ספרים, ואני לא רוצה שהילד שלי בגן חובה או בכיתה א' ייקח אתו נייר טואלט לבית הספר.

חוסניה ג'בארה: לא רק תשלומי הורים, הרשויות גובות את זה, מה הן עושות בזה?

חוסניה ג'בארה: מכונת צילום, כל שנה אני תורמת לבתי הספר לרכוש מכונת צילום בבית הספר.

חוסניה ג'בארה: מחשבים, אני כל שנה תורמת.

חוסניה ג'בארה: מזגנים, אני כל שנה תורמת.

חוסניה ג'בארה: להיכן הולכים תשלומי ההורים?

חוסניה ג'בארה: חוזר מנכ"ל מגיע לרשויות המקומיות, אבל לא מעבירים את זה להורים.

חוסניה ג'בארה: אנחנו, ההורים, לא מקבלים חוזר מנכ"ל ממשרד החינוך.

חוסניה ג'בארה: הרשות מקבלת, מנהלי בתי הספר מקבלים, אבל זה לא מגיע להורים.

חוסניה ג'בארה: אתם, השלטון המקומי, ועד ההורים, צריכים לדאוג לזה, וביקשתי את זה מתחילת שנת הלימודים בשנה שעברה, שחוזר מנכ"ל יגיע גם לידי ההורים, שההורים ידעו על מה מדובר, לאן התשלומים הולכים.

חוסניה ג'בארה: בקשר לתשלום הביטוח.

חוסניה ג'בארה: הילדים שלנו משלמים ביטוח, אבל כשילד נפל בבית ספר, הוא לא קיבל כלום, הוא לא קיבל אפילו קבלה שהוא שילם את הביטוח לבית הספר.

דורית מורג: הביטוח חל על מקרים של פגיעה לצמיתות.

חוסניה ג'בארה: טרום חובה - אין טרום חובה בכל המגזר הערבי, ואין אף אחד שיכול לקנא בנו.

חוסניה ג'בארה: לצערי, רוב הכפרים הערביים נמצאים באשכול 1 ו-2.

חוסניה ג'בארה: מה לעשות?

חוסניה ג'בארה: אנחנו רוצים ששאר היישובים הערביים ייכנסו לטרום חובה.

חוסניה ג'בארה: שמעתי מנציג הארגון שיש 400 מורים מובטלים ללא תעסוקה, אצלי יש רשימה של 600 או 800 טפסים של שיבוץ.

חוסניה ג'בארה: מורים, בוגרי תואר ראשון, עם תעודת הוראה.

חוסניה ג'בארה: מה אני אעשה עם זה?

חוסניה ג'בארה: יש מורים מובטלים כבר ארבע וחמש שנים.

חוסניה ג'בארה: יש פה נציגי הורים שיודעים, שאם הם נמצאים בכפרים הערבים, אין היכן לשבץ אותם.

חוסניה ג'בארה: לכן חשוב לנו יום חינוך ארוך במתכונת הנכונה והמדויקת, שנוכל לשבץ את המורים המובטלים, הצעירים, שהם עובדים עכשיו אפילו בבניין.

חוסניה ג'בארה: מורה שסיים תואר ראשון עם תעודת הוראה, היום הוא עובד בבניין.

חוסניה ג'בארה: אנחנו רוצים לתת לו לעבוד בעבודה שלו, במקצוע שלו.

חוסניה ג'בארה: יום חינוך ארוך חשוב לנו במתכונת הנכונה, כדי שנוכל לתת לאקדמאים הצעירים לעבוד.

חוסניה ג'בארה: כבוד היושב-ראש, מאוד חשוב לי להיות בוועדה הזאת כדי להביא את הדברים האלה בפני האחראים לדבר הזה, ואנחנו חייבים לפעול לקראת שנת הלימודים הקרובה, למרות שאין לנו מספיק זמן לפעול כדי לשבץ את המורים בעבודה שלהם, כדי לדאוג ליום חינוך ארוך במתכונת הנכונה, כדי לדאוג לבטיחות כמו שצריך.

חוסניה ג'בארה: לא ייתכן שהמצב העגום יישאר על כנו.

חוסניה ג'בארה: תודה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

ענת מאור: מה עם נציג האוצר?

ענת מאור: אתם אנשי בשורה או תירוצים?

ינון עמית: אנחנו אנשי תשובות.

פאוז דעאס: רציתי להעיר לדברי המנכ"לית בקשר לכך שיש קבוצות הורים שמתנגדים למורים ולמנהלים.

פאוז דעאס: הייתי מבקש שמשרד החינוך לא ייתן גיבוי מלא לכל המנהלים ללא בדיקה.

פאוז דעאס: לצערי הרב, הם נותנים גיבוי מלא בלי שום בדיקה.

פאוז דעאס: היא לא הזכירה שיש רשויות מקומיות שמתנכלות במיוחד למנהלים על רקע סכסוך אישי.

פאוז דעאס: השמירה במגזר הערבי - היתה הצעת החלטה להשבית את כל בתי הספר.

פאוז דעאס: אנחנו, בארגון ההורים ארצי, יש לנו החלטה, חד וחלק, שבמידה ולא תהיה שמירה במגזר הערבי, אנחנו מכריזים על שביתה במגזר הערבי, למרות שאני בעד פתיחת שנת הלימודים.

פאוז דעאס: הבטיחות בבתי הספר - חברת הכנסת חוסניה דיברה על הבטיחות, אבל היא לא הזכירה שיש בתי ספר שאין בהם כיתות לימוד, והם צריכים לשכור כיתות.

פאוז דעאס: אין חדרי לימוד ואין חשמל, הבעיה היא לא עניין החשיפה של מערכת החשמל, אלא אין רשת חשמל בכלל.

פאוז דעאס: הרשויות המקומיות לא טיפלו בבטיחות בבתי הספר בחופש, והיתה אפשרות שיטפלו בבעיות הקטנות.

פאוז דעאס: כל הזמן אומרים "תקציב", אבל יש בעיות שאפשר לפתור אותן גם בלי זה.

פאוז דעאס: גילאי שלוש וארבע - דיברו על אשכול 1 ו-2, ובשנה שעברה היתה החלטת השר, שיתקיימו לימודים, אבל לצערי הרב לא התקיימו לימודים היות שלא היה מקום.

פאוז דעאס: הרשויות המקומיות, עם כל הכבוד, לא שכרו אפילו חדר אחד כדי שיהיה מקום ללמוד, והשנה גם לא יהיה.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: מר ניצן, ראש עיריית ראשון לציון.

מאיר ניצן: אני רוצה לדבר בתור יושב-ראש האסיפה הכללית של השלטון המקומי.

מאיר ניצן: השלטון המקומי אינו רוצה בשביתות, אני חושב שהייעוד שלנו הוא לשרת את הציבור, ולא נעשה שום דבר שיסכן את הילדים, ואני מדבר על אותם בתי ספר שבהם יש מפגעי בטיחות, על-פי אותם חמשת הקריטריונים של משרד החינוך.

ראובן ריבלין: אצלך בעיר יש בתי ספר שהילדים שם בסכנה?

שמואל אבואב: לא דנים על ראשון לציון.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת במיקרוקוסמוס.

מאיר ניצן: היה בית ספר אחד, ואני מקווה שהיום גמרו את התיקונים בו.

מאיר ניצן: בית ספר יסודי בנווה דקלים.

ראובן ריבלין: מה יקרה אם לא תיקנו את זה?

מאיר ניצן: בטוח שתיקנו, אבל אני רוצה לראות שתיקנו טוב.

ראובן ריבלין: מה תעשה אם לא תיקנו טוב?

מאיר ניצן: קודם כול, אני אתבע את הקבלן, ואחרי כן, אני אמצא פתרון.

מאיר ניצן: הבעיה היא לא ראשון לציון.

מאיר ניצן: אני מדבר על כך שדרושים 158 מיליוני שקלים על מנת לתקן מפגעי בטיחות בכל היישובים.

מאיר ניצן: צריך להבין שני דברים מאוד מהותיים, איפה האחריות על הרשות המקומית ואיפה האחריות על משרד החינוך.

מאיר ניצן: רבותי, גם למשרד החינוך חייב להיות ברור, שאם הוא דורש שינויים למען הבטיחות, שינוי לאותו תקן שעל-פיו בנינו את בתי הספר, התקציב חייב לבוא ממנו.

מאיר ניצן: אם הוא מבקש לתחזק, שלא יהיו מקומות פתוחים, שהמרצפות לא יזוזו וכדומה, זו אחריות שלי.

מאיר ניצן: אבל כאשר צריך להגביה את המעקה מ-1.05 מטר ל-1.20 מטר, אנא, תמצאו את המקורות.

מאיר ניצן: החליטו על מדרגות חירום ליציאה נוספת במקרה של שריפה, ואני כמו טמבל נשמעתי להם, ועשיתי בכל מקום שביקשו, וזה המפגע הבטיחותי הגדול ביותר.

אברהם צדקה: כל זמן שאין שריפה.

אברהם צדקה: זה לא מאוויים של מישהו לעשות מדרגות חירום.

אברהם צדקה: המסדרון צר ואפוף אש בזמן שריפה.

מאיר ניצן: גם אני עוסק בזה, אני באותו מקצוע, תעזוב את זה.

מאיר ניצן: אני יכול להוכיח שנפצעו במדרגות האלה יותר מבכל מקום אחר, וזה לא עוזר לשום דבר.

מאיר ניצן: אי-אפשר להמשיך לבוא ולחפש בשלטון המקומי וברשויות המקומיות כסף.

מאיר ניצן: במרוצת השנים, במשך 14 השנים האחרונות, נגזלו מהרשויות המקומיות 13 מיליארד שקל, נא לבדוק את זה עם ד"ר בן-אליה.

מאיר ניצן: יש בעיה כספית אמיתית, כי נגזלו כספים, ואין יותר מהיכן לקחת.

מאיר ניצן: בקשר לדברים שהעלה רן ארז.

מאיר ניצן: רבותי, אצלי מנהל במקום 36 מחזיק 53 כיתות, מגיעה לו תוספת או לא? תסבירו לי.

מאיר ניצן: משרד החינוך לא נותן, אנחנו מנסים לעזור, וגם מגנים אותנו ומורידים מכיסם.

מאיר ניצן: איזו צורה יש לזה?

זבולון אורלב: תודה רבה, מאיר ניצן.

זבולון אורלב: רובי ריבלין.

ראובן ריבלין: אני מסכים עם כל מה שאתה מתכוון לקרוא, עם זאת, אני מוכרח להפנות את תשומת לב הוועדה והפרוטוקול.

ראובן ריבלין: ראשון לציון הגישה דרישות ל-1.4 מיליון לצורך תיקון מבנים מסוכנים וקיבלה 142,000.

ראובן ריבלין: אז מה שקרה הוא אחת משתיים: אם היא השיגה את יתרת הסכום, זה בסדר; אם היא לא השיגה את יתרת הסכום, סימן שיש סכנה.

ראובן ריבלין: הדברים האלה לא יכולים להיות מובאים בפני הוועדה ושאנחנו לא נתייחס אליהם בצורה הרצינית ביותר.

ראובן ריבלין: אמר נציג ארגון המורים שהם מבקשים מאתנו עד ה-1 בספטמבר, בדרך של חקיקה, להביא לידי מצב שבו תיפתר שאלה שעומדת להיות הסיבה לשביתה שלהם.

ראובן ריבלין: הריני להודיע לך, שלא נראה בעיני שאנחנו צריכים לתת פתרון, כפי שאמר פרופ' נודלמן, תוך שבוע ימים, לבעיה שהם יצרו אותה, משום שהם במשא-ומתן עם משרד האוצר, כי הגורם היחיד לכך שהאוצר לא מגיע אתם להסכמה, בגלל פיליבסטר שהם עורכים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: רבותי, להלן החלטות הוודעה, שהוסכמו עם חברת הכנסת ענת מאור, ראו אותן רובי ריבלין ושמואל הלפרט, חבר הכנסת נודלמן וחברת הכנסת חוסניה ג'בארה.

זבולון אורלב: ועדת החינוך והתרבות קוראת לראש הממשלה למנות שר חינוך במשרה מלאה נוכח הקשיים והבעיות הקשות בפניהם ניצבת מערכת החינוך כדי להבטיח את הצלחתה במבחנה העליון בפתיחת שנת הלימודים התשס"א.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת לראש הממשלה להוסיף לתקציב החינוך בשנת 2001 שני מיליארד שקלים, על מנת ליישם: חוק חינוך חובה חינם לגילאי שלוש-ארבע; חוק יום חינוך ארוך; חוק החינוך המיוחד; תוכנית החומש למגזר הערבי והבדואי; תיקון ליקויי בטיחות במוסדות חינוך; החלפת מבנים מסוכנים; קידום תוכניות חינוכיות ולימודיות; צמצום האלימות והמאבק בסמים, ביצוע תוכניות בתחום הטכנולוגיה, המדעים והמחשבים, וביטול תשלומי הורים.

זבולון אורלב: הוועדה שמעה בדאגה רבה שההרשאות התקציביות, לשלושה חודשים בלבד, שניתנו על-ידי המשרד לביטחון פנים לשלטון המקומי, ולצורך ביצוע שמירה ואבטחה של מוסדות חינוך, טרם הגיעו לכל הרשויות המקומיות.

זבולון אורלב: ולכן, בחלק ממוסדות החינוך לא יהיו שומרים ומאבטחים שעברו הכשרה דרושה ושמורשים לשאת נשק.

זבולון אורלב: הוועדה תובעת ממשטרת ישראל להעמיד שוטר בכל מוסד חינוך, בו לא יעמוד מאבטח/שומר שעבר הכשרה ושמורשה לשאת נשק.

זבולון אורלב: בהיעדר שוטר או מאבטח מורשה, אין לפתוח מוסד חינוך.

זבולון אורלב: הוועדה דורשת שאבטחת מוסדות חינוך תחול באופן שווה על כל מוסדות החינוך, כולל המוסדות במגזר הערבי והחינוך המוכר.

זבולון אורלב: הוועדה קובעת כי יש פער גדול בין דרישת התקציב של השלטון המקומי לתיקון ליקויי בטיחות חיוניים והכרחיים, כ-160 מיליון שקלים, לבין התקציב שהמשרד מסוגל להעמיד לצורך זה, כ-17.5 מיליון שקלים.

זבולון אורלב: הוועדה דורשת מראש הממשלה ושר האוצר להעמיד את התקציב הדרוש לתיקון ליקויי הבטיחות ההכרחיים.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת להורים לבדוק היטב שמוסד החינוך בו לומד ילדם עומד בדרישות הבטיחות.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת להורים להקפיד ולשלם רק את האגרות המאושרות על-ידי הוועדה ודורשת ממשרד החינוך לפקח שתהליך גביית האגרות ייעשה על-פי החוק וההוראות.

זבולון אורלב: הוועדה דורשת ממשרד החינוך וממשרד האוצר לממן לשלטון המקומי, לבעלויות ולמוסדות החינוך את האגרות שבוטלו כדין על-ידי הוועדה.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת לראש הממשלה ושר החינוך, יחד עם שר האוצר, לגבש פתרונות דחופים לפתיחת שנת הלימודים בנושאים הבאים: דרישות פרופסיונאליות של ארגון המורים, כמו: הסכם בנושא יום חינוך ארוך, מניעת פיטורי מורים, פרישה מוקדמת ואי-ביטול חד-צדדי של היקף משרת מנהלים.

זבולון אורלב: דרישות השלטון המקומי להשלמות תקציב בתחומים הפיסיים וההסעות.

זבולון אורלב: חרף כל הקשיים, הבעיות והתביעות הצודקות קוראת ועדת החינוך והתרבות לארגוני המורים, למרכז השלטון המקומי ולארגון ההורים הארצי לסייע בפתיחה סדירה של שנת הלימודים.

זבולון אורלב: הוועדה סבורה כי ילדי ישראל זכאים לחגיגיות של פתיחת שנת הלימודים ואינם צריכים לשלם עבור מחדלי הרשות המבצעת.

זבולון אורלב: הוועדה תמשיך ותסייע לארגוני המורים, למרכז השלטון המקומי ולארגון ההורים הארצי בהשגת הבנה לדרישותיהם הצודקות.

זבולון אורלב: תודה רבה, וכל טוב.