ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 153, 2000-07-31 08:30

זבולון אורלב: והתרבות בעניין שיפוצים בחינוך העצמאי.

זבולון אורלב: הישיבה מתקיימת על פי בקשתו של חבר הכנסת הרב הלפרט, שפנה אליי בכתב.

זבולון אורלב: הוא ביקש ממני לקיים את הישיבה, ואני מתפלא שהוא אינו נוכח.

זבולון אורלב: אזיי אולי אני אדחה את הישיבה.

זבולון אורלב: שיפוצים, זאת אומרת לא משום שיש שיפוצים, אלא משום שאין שיפוצים.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: הרב שמואל הלפרט, קיימתי את הבטחתי

זבולון אורלב: שמואל הלפרט: אני מאוד מודה לכם.

זבולון אורלב: אני אפתח במספר

זבולון אורלב: אני מבקש מהרב אלכסנדר מילר, המזכיר הכללי של החינוך העצמאי שהוא ידווח בדיוק על המצב.

זבולון אורלב: מעצם קיום הדיון בעניין הזה.

זבולון אורלב: בעולם הפוליטי, בעולם אומרים שהישיבה היא טובה בעצם קיומה, וכאן עולה זעקה גדולה מאוד של מערכת חינוך אשר נאבקת הרבה שנים בעניין הזה כיצד מתחזקים בתים שצריכים להיות המשכן שילדים יכולים ללמוד בו מתוך תענוג ומתוך הנאה ולא במצב קודר, במצב שהוא ממש ההפך ממה שצריך להיות.

זבולון אורלב: אנחנו בהגדרה פשוטה יתומים באין אב.

זבולון אורלב: רשויות מקומיות טוענות שהן אינן יכולות להקדיש כלום לעניין הזה.

זבולון אורלב: משרד הפיס אינו נותן.

זבולון אורלב: משרד החינוך אינו נותן, ונשאלת השאלה: איך מתקיימים?

זבולון אורלב: אלכסנדר מילר: בשנתיים-שלוש האחרונות לא קיבלנו מאומה

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: ולפני השנתיים-שלוש?

זבולון אורלב: שהרשויות היו מגישות את הבקשות לפיס, והפיס היה מייצר פלט מיוחד לעניין הזה והיה מעביר אותו למשרד החינוך.

זבולון אורלב: אני הייתי מוזמן לאחר כבוד למשרד החינוך, כדי לראות את הרשימות, וכדי שאני אסמן את המקומות שהם קריטיים, שהם חשובים מאוד לביצוע.

זבולון אורלב: כוללות גם את החינוך העצמאי?

זבולון אורלב: מסויים של בתי ספר שבכל זאת הצטרכו לקצת קידום.

זבולון אורלב: הסכומים היו נעים בין שמונים-מאה אלף שקלים, עד מאה וחמישים אלף שקלים בסך הכל.

זבולון אורלב: אבל בכל זאת זה נתן אפשרות לרענן במשהו את בית הספר.

זבולון אורלב: אלכסנדר מילר: לאחר מכן הדברים הפכו להיות אחרת.

זבולון אורלב: משרד

זבולון אורלב: יהודית נאות: מפעל הפיס אינו נותן גם למערכת החינוך

זבולון אורלב: אביבה קינר: נכון.

זבולון אורלב: אלכסנדר מילר: את זה אמרתי.

זבולון אורלב: בשיטה החדשה מדלג על תקצוב שיפוצים וחידוש מבנים של החינוך העצמאי.

זבולון אורלב: ובבתי ספר רבים, אנחנו עומדים במצב של קריסה מוחלטת.

זבולון אורלב: קריסה של מערכת המים, הביוב, החשמל, חלונות, דלתות - אין שום דבר.

זבולון אורלב: החינוך, מה אמרו לכם?

זבולון אורלב: מה הוא הכמעט, אזיי אני יכול לומר שאישרו לשני בתי ספר בבני-ברק, אישרו חידוש מבנים בשכונה אחת, לשני בתי ספר בלבד; זה אושר כבר בשנת 1998, ועל כך דיברו כל שנת 1999, וזה לא ניתן עדיין, ובשנת 2000 כעת זה נכנס לפעולה.

זבולון אורלב: יהודית נאות: עשרים אלף שקלים לבית ספר?

זבולון אורלב: מדבר רק על עתיקים, משום שרק כאלה הגשתי, פרט לעימנואל שהוא קצת יותר חדש; אבל הגשתי בקשות לבתי ספר עתיקים, שהם מתמוטטים.

זבולון אורלב: בעשרים אלף שקלים אי אפשר לעשות שום דבר.

זבולון אורלב: באיזה בית ספר מדובר.

זבולון אורלב: שאמר שהרב אלכסנדר מילר, וגם מצד שר החינוך.

זבולון אורלב: עוד כשהייתי חבר דירקטוריון מפעל הפיס, אזיי בזמנו היה כל העניין של שיפוצים והצטיידות וחידוש מבנים והתאמות מבנים.

זבולון אורלב: מפעל הפיס נתן את זה דרך הרשויות המקומיות, כאשר משרד החינוך היה בין הממליצים וגם מפעל הפיס.

זבולון אורלב: אזיי בית ספר היה יכול לקבל בין עשרת אלפים שקלים לחמישה-עשר אלף שקלים, וכך שיפצו, וכך עשו.

זבולון אורלב: כולנו הרי יודעים שמפעל הפיס רוצה שהשם שלו יתנוסס בכל מבנה, ומפעל הפיס קיבל החלטה שמשרד החינוך ייקח על עצמו את כל העניין של השיפוצים.

זבולון אורלב: הוא ייתן עוד כיתות, יקצה למשרד החינוך כיתות, ומשרד החינוך יתעסק עם השיפוצים.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר שהמוכר שאינו רשמי מצבו קשה שבעתיים.

זבולון אורלב: הוא במלכוד נוראי.

זבולון אורלב: מדוע?

זבולון אורלב: מפני שחוק הפיקוח המחייב לעמוד בתנאי בטיחות נאותים מחייב את המוכר שלא רשמי.

זבולון אורלב: זאת אומרת בית ספר מוכר שאינו רשמי, שאין לו חוות דעת טובה של הבטיחות, איננו יכול לקבל רשיון.

זבולון אורלב: הוא לא יקבל רשיון, וכי אז גם אין נותנים לו תקציב.

זבולון אורלב: אם יש לו רשיון, אזיי מוציאים לו צו סגירה.

זבולון אורלב: מה שלא חל על החינוך הרשמי, ובזה אני הולך לעשות תיקון לחקיקה, חוק הפיקוח, שאני מקווה שאתה, אדוני היושב ראש, תתמוך בי.

זבולון אורלב: אני כבר הנחתי את זה על שולחן הכנסת.

זבולון אורלב: בחינוך הרשמי היה לו רשיון, והוא לא היה זקוק לבדיקות של הבטיחות.

זבולון אורלב: במוכר שאינו רשמי, שהוא קיבל עכשיו את המבנה, הוא צריך לעמוד בתנאי הבטיחות; ובא המוסד לבטיחות ואומר שצריך שיפוצים.

זבולון אורלב: אני מכיר רשתות ומערכות ששם מדובר באחוז גבוה של בתי ספר, ואין שיפוצים, והרשות המקומית אינה כוללת את בתי הספר של המוכר שאינו רשמי; ולמשרד החינוך יש אפשרויות משלהם.

זבולון אורלב: אבל אני אומר שוועדת החינוך צריכה להתערב בעניין הזה, לעשות סדר אחת ולתמיד, ולדאוג שכולם בלי יוצא מן הכלל - או שכולם מקבלים או שכולם אינם מקבלים.

זבולון אורלב: אבל אין זה יכול להיות שיש כאלה עם הסתכנות בסכנה סבירה, ויש כאלה שאם זה לא יהיה בהם, אזיי לא יקרה שום דבר.

זבולון אורלב: אינני מדבר על אלה שהמבנים שלהם לא נבנו על ידי משרד החינוך, או רק עם השתתפות מסויימת של משרד החינוך במבנה, אבל הבעלות הלכה ובנתה ועשתה, והיא מחזיקה בבית הספר שלה הרבה שנים, והיא צריכה להתמודד עם הוצאות נוספות.

זבולון אורלב: ההשתתפות שלו בחידוש מבנים / שיפוצים כלשהם -זאת אומרת, פשוט אין מפעילים את זה יותר.

זבולון אורלב: נדמה לי שיש להם איזה שיפוץ של מקלטים, שזה לא עניין הנוגע לנו.

זבולון אורלב: זאת אומרת, הם ירדו מהתמונה, ואנחנו נשארו רק משרד החינוך.

זבולון אורלב: אביבה קינר: משנת 2000.

זבולון אורלב: בשנת 1998 הם עדיין עבדו

זבולון אורלב: כרגע משרד החינוך מפעיל את חידוש המבנים והשיפוצים של מבנים קיימים בשני מסלולים.

זבולון אורלב: מסלול אחד, שאני אינני מוסמכת לדבר עליו, כי הוא איננו נוגע למינהל הפיתוח, אלא הוא מסלול שנקרא "שיפוצים כלליים" לפי מספר תלמידים בכיתות, שכל רשות מקומית בארץ, ללא יוצא מן הכלל, מקבלת תקציב ממחלקה אחרת של המשרד אוטומטית.

זבולון אורלב: אביבה קינר: לא.

זבולון אורלב: אנחנו בנוסף.

זבולון אורלב: אביבה קינר: כן.

זבולון אורלב: שאינו רשמי?

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב:

זבולון אורלב: משרד החינוך הצהיר בחיוב שהמפתח הזה

זבולון אורלב: רשמי.

זבולון אורלב: בקטע הזה.

זבולון אורלב: אני חושבת שכן.

זבולון אורלב: נראה לי שכן,

זבולון אורלב: קריאה: על איזה תקציב מדובר?

זבולון אורלב: שקלים לילד.

זבולון אורלב: בכל בית ספר לעשות את

זבולון אורלב: אביבה קינר: דרך אגב, למשרד יש בסופו של דבר תקציב די

זבולון אורלב: מיליון שקלים.

זבולון אורלב: אלכסנדר מילר: ואלף שקל לכיתה.

זבולון אורלב: שקלים.

זבולון אורלב: הספר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, לפי מה שהיה בשנה שעברה - אף פעם לא לפי השנה הנוכחית, משום שזה איננו עדיין, לוקחים את השנה שעברה - לכל כיתה אלף שקלים; לכל תלמיד עשרים וחמישה שקלים.

זבולון אורלב: לגבי הביצוע.

זבולון אורלב: זאת שאלה שממש אינני יודע לענות עליה.

זבולון אורלב: לדעתי, פה באמת יכולה להיות איזו שהיא בעיה, ששמעתי עליה גם מרשתות אחרות.

זבולון אורלב: באים אנשי עמל, אנשי אורט, אני, נעמ"ת ואחרים, ואומרים שהרשויות מקבלות בשבילם תקציב, אבל בסופו של דבר הם אינם רואים מזה שום דבר.

זבולון אורלב: זאת אומרת - פה ישנה איזו שהיא בעיה עם הרשות המקומית, כי היא מקבלת את התקציב.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: יש פה בעיה שאנחנו צריכים לטפל בה.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב:

זבולון אורלב: אנחנו צריכים לדעת אם הכסף שניתן לכל

זבולון אורלב: אלכסנדר מילר: על ה"קטע" הזה אינני מתלונן.

זבולון אורלב: זה בסדר.

זבולון אורלב: אביבה קינר: כי פה הוא מתחלק לכל תלמידי מדינת ישראל.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: האם זה גם כולל את עניין הבטיחות?

זבולון אורלב: נוסף.

זבולון אורלב: אביבה קינר: כן.

זבולון אורלב: ועשרים מיליון שקלים לתשעים מיליון

זבולון אורלב: אביבה קינר: אני רוצה לדבר על השיטה.

זבולון אורלב: אנחנו החלטנו

זבולון אורלב: קודם כל אנשי המקצוע שלנו בודקים.

זבולון אורלב: בודקים מבחינה מקצועית אם לבית הספר בכלל יש זכות קיום מבחינת מספר הילדים.

זבולון אורלב: אולי בכלל בעוד שנתיים אנחנו נאחד שני בתי ספר.

זבולון אורלב: בודקים הרבה שיקולים מקצועיים, והם גם מתייחסים למה שכתוב בבקשה.

זבולון אורלב: כך הם מגיעים למה שאנחנו קוראים אמות מידה או ניקוד.

זבולון אורלב: אנחנו מלכדים את כל הפרוייקטים, ומי שעובר את האמצע - אנחנו מודיעים שהוא נכנס למה שאנחנו קוראים תוכנית עבודה.

זבולון אורלב: זה עוד לפני שדיברנו על כסף.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: לבדוק אותו; לנקד אותו.

זבולון אורלב: כתוב בחוזר המנהל הכללי מספר פעמים, אין הבדל דת, גזע ומין.

זבולון אורלב: כל הרשתות, כל הבעלויות וכולם יכולים להגיש פרוייקטים, וזה בכלל לא זה על חשבון זה.

זבולון אורלב: אם למשל עיריית חיפה רצה להגיש שלושים בתי ספר, היא יכלה גם להכניס בתוכם בתי ספר של החינוך העצמאי של מעיין החינוך.

זבולון אורלב: עצמאי?

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: מדוע?

זבולון אורלב: חושבת שזה עניין חינוכי, כי אני כבר רואה שהרשויות מאוד פחדו שאם הם יגישו בית ספר כזה, זה יהיה על חשבון בית ספר אחר; ואנחנו ניסינו להסביר להם שבשיטה הזאת שאנחנו עובדים בה עכשיו, שזאת בדיקה עניינית ברמת פרוייקט, אנחנו איננו מסתכלים על כל העיר.

זבולון אורלב: אין זה מעניין אותנו שאתמול אישרנו לעיריית חיפה שני בתי ספר.

זבולון אורלב: חידושים, וחדרה או כרמל, בגלל שהיא עיר חדשה, לא תקבל כלום.

זבולון אורלב: יהודית נאות: גם אין מגיע לה.

זבולון אורלב: אביבה קינר: יכול להיות, אבל יש אחד, שהוא בית הספר

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: את אומרת שראשי הערים קיפחו בהגשת

זבולון אורלב: קריאה: גברת אביבה קינר, אינני מקבל את זה.

זבולון אורלב: זה

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: מה שהיא אומרת הוא שהמשרד מאשר

זבולון אורלב: אביבה קינר: אין לנו מכסות.

זבולון אורלב: בית ספר חדש.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: זה מה שהיא אומרת, שראשי הערים

זבולון אורלב: כסף הקצבתם לחינוך המוכר?

זבולון אורלב: חיפה הגישה שלושים בקשות בכלל, וכן כללה את החינוך העצמאי.

זבולון אורלב: אנחנו בסוף אישרנו רק שבעה בתי ספר, כולל החינוך העצמאי.

זבולון אורלב: זאת אומרת, עשרים ושלושה בתי ספר - בלי הבדל - פשוט אמרנו להם שזה כרגע איננו מאושר.

זבולון אורלב: נדבר בעוד שנתיים-שלוש.

זבולון אורלב: כרגע אין לנו איתכם עניין.

זבולון אורלב: בשנת 1999, כאשר התחלנו את המהלך, ועדיין לרשויות היה קשה - אזיי אני שוב חייבת לעניין העיר בני-ברק.

זבולון אורלב: זאת העיר היחידה שהגישה הרבה חינוך עצמאי.

זבולון אורלב: בני-ברק קיבלה על פרוייקט אחד מיליון ושלוש מאות אלף שקלים - שזה בית ספר "רזלי"; והקטן - "נוה אחיעזר" – שבע מאות וחמישים אלף שקלים, שזה כולל הסיוע שלנו באיטום אקוסטי בגלל כביש גהה.

זבולון אורלב: יש שם רעשים מאוד גדולים מהכביש.

זבולון אורלב: אם נדבר על חינוך… מעבר לבני-ברק, בית-שמש קיבלה לבית ספר "תפארת חיים" מיליון שקל.

זבולון אורלב: ירושלים קיבלה לשני בתי ספר שבדקנו, והיינו שם, וראינו אותם, עוד מיליון שקלים, חצי-חצי.

זבולון אורלב: פה זה באמת חינוך פטור, או שהיה לו איזה מעמד.

זבולון אורלב: אפשר לומר שבשנת 1999, לחינוך החרדי הכולל, ואני מקווה שלא שכחתי כלום, דיברנו על שני מיליון שקלים בבני-ברק.

זבולון אורלב: אביבה קינר: שני מיליון שקלים בבני-ברק, מיליון

זבולון אורלב: קריאה: מדוע?

זבולון אורלב: קריאה: כל המבנה?

זבולון אורלב: ראינו תמונות.

זבולון אורלב: קריאה: מעיין החינוך התורני.

זבולון אורלב: ספר שממוקמים במרכז העיר, באזור הבוכרים, שאלה גם מבנים לשימור, שאנחנו אמרנו: נעזור להם גם כדי לשמר את המבנים.

זבולון אורלב: זאת אומרת, אפשר להגיד שנתנו ארבעה מיליון שקלים, וזה בניגוד למצב שאני עוד זוכרת את הרב אלכסנדר מילר מגיע אלינו עם רשימות.

זבולון אורלב: אלכסנדר מילר: לא שאני ביקשתי שתתנו מיליון וחצי

זבולון אורלב: לעזור.

זבולון אורלב: שבית ספר "יחי אל ישראל" נכנס לתוכנית במובן הזה שהיה מוסכם עלינו, אבל התוכנית האדריכלית שהם הגישו עדיין אינה גמורה.

זבולון אורלב: שקלים?

זבולון אורלב: שלהם.

זבולון אורלב: אביבה קינר: ב"יחי אל ישראל" בחיפה.

זבולון אורלב: לרשויות היה קשה.

זבולון אורלב: לכל העולם היה קשה.

זבולון אורלב: מבחינת כוח האדם שלנו זה אף עשה פה מהומה רבתי, והרשויות עדיין בבעיה.

זבולון אורלב: אני יכולה לומר שלשנת 2000 כבר יש לי שלושה פרוייקטים שאני יודעת שהם עברו.

זבולון אורלב: יש לנו שלושה פרוייקטים, אחד בחיפה שהוא "שערי תורה", באר שבע, שיכון ד', וכרגע פתח תקווה.

זבולון אורלב: זאת אומרת יש כבר שלושה פרוייקטים שהרשויות קיבלו הודעה שבית הספר מוסכם, ונא להכין תוכניות וכתבי כמויות ואומדנים.

זבולון אורלב: אביבה קינר: כן.

זבולון אורלב: יכול להיות שזה יהיה

זבולון אורלב: אלכסנדר מילר: את כבר קבעת שזה יעבור לשנת 2001.

זבולון אורלב: כך

זבולון אורלב: אביבה קינר: בגלל שהתוכנית שם היא כל כך גדולה, ומשום

זבולון אורלב: אם אתם מחפשים את התקצוב פר שנה, אזיי נאמר "תפארת החיים" של בית שמש, כשדיברנו על מיליון שקלים, בעצם חולק בין שתי שנות תקציבי פיתוח.

זבולון אורלב: בעבור שתי שנות תקציב?

אביבה קינר: יהיה גמור, אנחנו נתקצב אותו עוד השנה.

אביבה קינר: אני חושבת שזה עניין של חודשיים.

אביבה קינר: בדיוק, אבל אני מוכרח לומר ש"על פניו" זה מעורר תמיהה.

אביבה קינר: כלומר, אם התקציב הוא בסדר גודל של או מאה ועשרים מיליון שקלים או תשעים מיליון שקלים, בשנתיים זה מאה ושמונים מיליון שקלים, ובשנתיים כל החינוך החרדי כולו מקבל ארבעה מיליון שקלים, אינני רואה מדוע, כי הרי פריסת המבנים הישנים שלו איננה שונה מזו של החינוך הרשמי.

אביבה קינר: היו"ר זבולון אורלב: אינני אומר לך שיותר גרוע.

אביבה קינר: לכן זה נראה לי

אביבה קינר: יהודית נאות: גם אחרים לא קיבלו.

אביבה קינר: זאת הבעיה.

אביבה קינר: חולק עד היום.

אביבה קינר: שיטות התקצוב.

אביבה קינר: אביבה קינר: אבל זה אינו קשור.

אביבה קינר: מעיין החינוך - ארבעה מיליון שקלים זה גם כן לא הרבה.

אביבה קינר: אז לפני שנתיים, מאה ושמונים מיליון שקלים, היינו צריכים לקבל שמונה-עשר מיליון שקלים, אזיי מקבלים ארבעה מיליון שקלים.

אביבה קינר: המינהלים הכי מקצועיים שיש במשרד החינוך.

אביבה קינר: בדרך כלל כאשר אומרים על מינהל שהוא אינו עובד לפי אמות מידה, אין אומרים את זה כמחמאה.

אביבה קינר: השיטה שמינהל הפיתוח עובד בה מעקרת צמצום פערים.

אביבה קינר: הרי מה עושה המשרד?

אביבה קינר: אורי אליאל: אני אסביר מה זה אינם עובדים לפי אמות

אביבה קינר: משולם נהרי: כאשר ישבנו למשא ומתן בעניין של שירותים,

אביבה קינר: אורי אליאל: אמות מידה זה מושג מאוד טכני של ועדת

אביבה קינר: יהודית נאות: אמות מידה יכול להיות גם גיל המבנה.

אביבה קינר: המבנה.

אביבה קינר: עשרים מיליון שקלים.

אביבה קינר: אני מקווה שאז לא

אביבה קינר: היו"ר זבולון אורלב: אין לי יסוד לחשוב שזה יקרה.

אביבה קינר: שעדיין הרשויות לא קיבלו את זה.

אביבה קינר: ברשויות.

אביבה קינר: הואיל והרשויות עדיין חוששות ממכסות, הן לא הפנימו עדיין את הכללים החדשים, הן בעצם לא הגישו את כל המבנים של החינוך המוכר שאינו רשמי שבעצם היו צריכות להגיש.

אביבה קינר: יש להניח שאילו היו מגישים, הפרופורציות היו שונות.

אביבה קינר: היו"ר זבולון אורלב: אבל מה עושים בינתיים?

אביבה קינר: אלכסנדר מילר: האם את יודעת כמה בתי ספר נפסלו?

אביבה קינר: אני

אביבה קינר: אביבה קינר: הפתרון שלי לחזור דווקא לעניין של

אביבה קינר: משולם נהרי: נאמר, והרב אלכסנדר מילר יבוא ויגיד שכדי

אביבה קינר: היו"ר זבולון אורלב: מדוע התקציב של אלף השקלים לכיתה,

אביבה קינר: אלכסנדר מילר: העניין של אמות המידה הוא כאשר אתה לוקח

אביבה קינר: היו"ר זבולון אורלב: כל שנה צריך סיוד וצביעה?

אביבה קינר: לזה שהילדים ייכנסו בראשית שנת הלימודים, והקירות לא יהיו צבועים.

אביבה קינר: זה פשוט לא סימפטי, לא נעים וגם לא חינוכי.

אביבה קינר: יהודית נאות: אנחנו מביאים את ההורים וצובעים.

אביבה קינר: החמישה-עשר אלף שקלים – שישה-עשר אלף שקלים האלה לתיקון בעיות הבטיחות.

אביבה קינר: -אני תיקנתי לך את הביוב פעמיים בשנה, וזה עלה לי כך וכך.

אביבה קינר: זה כבר יורד.

אביבה קינר: ואני תיקנתי ושמתי מנעול חדש - ואת כל הדברים האלה הם זוקפים על חשבון אותן אגורות עלובות.

אביבה קינר: בדיוק את אותו הכסף.

אביבה קינר: היו"ר זבולון אורלב: בוא נבחין בין שני המסלולים.

אביבה קינר: יש מסלול אחד

אביבה קינר: אלכסנדר מילר: לא.

אביבה קינר: אלכסנדר מילר: אני באתי לשאול אותך.

אביבה קינר: שנת הלימודים הנוכחית, נמסר פה בוועדה, כעשרים וחמישה מיליון שקלים לצורך תיקון ליקויי בטיחות.

אביבה קינר: את יודעת את זה.

אביבה קינר: אביבה קינר: אני שמעתי, אבל זה בכלל לא עבר דרכנו.

אלכסנדר צינקר: אביבה קינר: זה כנראה דרך המחלקה לבטיחות במשרד.

אלכסנדר צינקר: אביבה קינר: אני שמעתי על זה.

אלכסנדר צינקר: היו"ר זבולון אורלב: הביצה בוודאי שנולדה, מה פירוש?

אלכסנדר צינקר: בוודאי

אלכסנדר צינקר: אלכסנדר מילר: לא קיבלנו אגורה שחוקה מזה.

אלכסנדר צינקר: אלכסנדר מילר: לא.

אלכסנדר צינקר: היא איננה יכולה לתת.

אלכסנדר צינקר: בכל בית ספר מסויים מפתח תקצובי של אלף שקלים בכיתה.

אלכסנדר צינקר: בחינוך התורני אין זה כך.

אלכסנדר צינקר: משולם נהרי: נכון.

אלכסנדר צינקר: חברת הכנסת יהודית נאות, את מעירה

אלכסנדר צינקר: יהודית נאות: אינני חיה בתוך בועה.

אלכסנדר צינקר: אני חיה בעיר גדולה

אלכסנדר צינקר: משולם נהרי:

אלכסנדר צינקר: צאי קצת למרחב, תסתכלי.

אלכסנדר צינקר: אני מוכן לסייר

אלכסנדר צינקר: היו"ר זבולון אורלב: ביחס לתקציב עדי הרשקוביץ אין בעיה.

אלכסנדר צינקר: ביחס

אלכסנדר צינקר: אלכסנדר מילר: יש בעיה.

אלכסנדר צינקר: כמה שנים לא קיבלנו שום דבר.

אלכסנדר צינקר: שאמרת כאן, הגברת אביבה קינר, אף

אלכסנדר צינקר: אלכסנדר מילר: אבל אני מדבר על השנתיים-שלוש האחרונות

אלכסנדר צינקר: היו"ר זבולון אורלב: הרב אלכסנדר מילר, אמרה כאן הגברת אביבה

אלכסנדר צינקר: הבעיה שמעיר הרב שמואל הלפרט היא הבעיה הקרדינלית.

אלכסנדר צינקר: איך החינוך העצמאי פותר את בעיות הבטיחות שלו, כי זה ברור ששני התקציבים האלה אינם מיועדים לתיקון ליקויי הבטיחות.

אלכסנדר צינקר: דרישות מחמירות.

אלכסנדר צינקר: קח בחשבון שאם בבית ספר אחד מבקשים ממני שמונה תאים חדשים, להחליף את כל האריחים בקרמיקה, ואם לא, לא יינתן רשיון לבית הספר.

אלכסנדר צינקר: אלכסנדר מילר: אינך מאמין?

אלכסנדר צינקר: אלכסנדר מילר: להביא לך את המכתבים?

אלכסנדר צינקר: חרסינה בחרסינה חדשה.

אלכסנדר צינקר: תראה לי כזה מסמך.

אלכסנדר צינקר: אלכסנדר מילר: לא בטיחותי - בריאותי.

אלכסנדר צינקר: לקרמיקה?

אלכסנדר צינקר: היו"ר זבולון אורלב: הרב אלכסנדר מילר, משרד החינוך צריך לתת

אלכסנדר צינקר: יהודית נאות: מה זאת אומרת?

אלכסנדר צינקר: תקציב הבטיחות של כולם.

אלכסנדר צינקר: כלום.

אלכסנדר צינקר: אביבה קינר: אני חושבת שאף אחד לא קיבל.

אלכסנדר צינקר: היו"ר זבולון אורלב: חברת הכנסת יהודית נאות, ישבנו פה בישיבה,

אלכסנדר צינקר: אלכסנדר מילר: אני מוכן להיות בחברה הזאת.

אלכסנדר צינקר: אגב בשנה שעברה.

אלכסנדר צינקר: לכן אנחנו צריכים לבוא ולשאול את משרד החינוך והתרבות איך הוא נותן פתרון לבעיית הביטחון מתקציב הבטיחות הכללית.

אלכסנדר צינקר: איך המוכר שאינו רשמי מקבל את חלקו בפרשה הזאת.

אלכסנדר צינקר: האם זה דרך הבעלויות, דרך הרשויות המקומיות - איך עובדת המכונה הזאת?

אלכסנדר צינקר: של עשרה מיליון שקלים בתוך העשרים

אלכסנדר צינקר: היו"ר זבולון אורלב: מי מטפל בבטיחות?

אלכסנדר צינקר: היו"ר זבולון אורלב: גם בתקציב הבטיחות?

אלכסנדר צינקר: האם הוא אינו אצלכם?

אלכסנדר צינקר: אביבה קינר: אם זה יעבוד כמו בשיטה של השנה שעברה,

אלכסנדר צינקר: הולכים על חשמל, ביוב-

אלכסנדר צינקר: הולך פר פרוייקט?

אלכסנדר צינקר: פר מספר כיתות?

אלכסנדר צינקר: של הרשויות, אבל הם ניסו למקד את זה לשלושה-ארבעה דברים שהם בטיחות.

אלכסנדר צינקר: בבוקר עם אנשי הבטיחות.

אלכסנדר צינקר: נעשה ישיבה קצרה בעניין הבטיחות בחינוך העצמאי וברשת המעיין.

אלכסנדר צינקר: צריך להביא את הממונה על הבטיחות.

אלכסנדר צינקר: אם אפשר - להביא גם מישהו ממינהל התקציבים של משרד החינוך, את מר עדי הרשקוביץ או מר משה שגיא, שיבוא עוד הפעם מישהו ממינהל הבטיחות, כדי שלא ניפול בין הכיסאות.

אלכסנדר צינקר: אם זה הולך לא בעלות אלא רשות, אזיי

זבולון אורלב: אלכסנדר מילר: יש לי בקשה, והיא נוגעת לכלל מערכת החינוך.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: תודה רבה.