ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 89, 2000-03-20 13:00

זבולון אורלב: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך והתרבות, בעניין סכנת סגירת בתי ספר של "אורט" – "אורט גאולה" בתל-אביב ו"יד גיורא" בהרצליה.

זבולון אורלב: ב-1 בפברואר התכנסנו כאן לדון בסוגיה של בית ספר "אורט גאולה".

זבולון אורלב: אני רוצה להזכיר לכל החברים שהתמונה שהצטיירה לחברי ועדת החינוך והתרבות – שאני מוכרח לומר שכולם באו לאותה ישיבה כלוח חלק וגיבשו את דעתם תוך כדי הישיבה – שבית ספר "אורט גאולה" קולט תלמידים להזדמנות שניה, כלומר תלמידים שלא נקלטו ולא הצליחו בכל בתי הספר האחרים.

זבולון אורלב: יש שם גם אוכלוסיה של חרשים-אילמים שלא יכולה להיקלט במקום אחר.

זבולון אורלב: התמונה שהצטיירה היתה שבית ספר זה עושה עבודה חינוכית בלתי רגילה.

זבולון אורלב: היה איתנו המפקח ד"ר גרנות וכן ד"ר יוסי לוי ואחרים, וכולם דיברו בשבח העבודה החינוכית הבלתי רגילה שנעשית בבית הספר הזה.

זבולון אורלב: אז העלינו תהיה, והיה נראה לי שיש הסכמה על זה, שאם בית ספר עוסק באוכלוסיה שהיא מאוד מאוד בעייתית וקשה, ומאוד מאוד מצליח, מה הטעם לעשות איתו ניסויים ולמזג אותו עם בית ספר אחר.

זבולון אורלב: הרי אותם תלמידים ברחו מבתי ספר אחרים, כי לא נקלטו, וכל האיכויות ודרך החינוך המיוחדת באותו בית ספר, לא תוכל לבוא בבית ספר שבו צריכים להתמזג גם עם אחרים.

זבולון אורלב: אומנם עיריית תל-אביב אומרת שמספר התלמידים פוחת והולך, אבל אז התברר שהמספר הולך ופוחת, כי כבר שנה או שנתיים יש מסר שבית הספר הולך להיסגר ובעצם לא מאפשרים את הרישום שלו.

זבולון אורלב: יצאנו בהרגשה שחבל לסגור את בית הספר, כי אחרי זה משקיעים כספים אדירים, כדי לחפש את הילדים האלה ולטפל בהם.

זבולון אורלב: יש מסגרת חינוכית של "אורט" שהיא מאוד מצליחה, אז מה הטעם לסגור אותו.

זבולון אורלב: באותה ישיבה ביקשנו מכל הנוכחים, אם הם מוכנים – כי הוועדה לא נוהגת לקבל החלטות - לשקול מחדש, מתוך כוונה שבית הספר הזה לא ייסגר, כי זו טעות חינוכית גדולה.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר, שלהפתעתי קיבלתי סיכום דיון, שד"ר יוסי לוי אירח אותו, שמשמעותו כן סגירת בית הספר.

זבולון אורלב: אומנם אומרים שבית הספר יתקיים בשנת תשס"א, אבל לא קולטים תלמידי כיתה ט'.

זבולון אורלב: אם לא קולטים תלמידי כיתה ט', פירושו של דבר שלא סוגרים את בית הספר מייד, אלא בשלבים.

זבולון אורלב: אבל מה יהיה עם תלמידי כיתה ט'?

זבולון אורלב: איפה ילמדו אותם תלמידי כיתה ט' שלא נקלטים במוסדות אחרים ושהאופי החינוכי של בית ספר "אורט גאולה" עונה בדיוק לבעיה שלהם?

זבולון אורלב: אז הם ילמדו במקומות שכנראה לא מתאימים להם והם יהיו או בנשירה גלויה או בנשירה סמויה ויוציאו אז המון כספים, שכנראה נמצאים בסעיפים אחרים.

זבולון אורלב: לכן ביקשנו להתכנס שוב, כי אנחנו מרגישים שיש כאן שגיאה מאוד גדולה.

זבולון אורלב: כעומד מן הצד, אנחנו אומרים לכם שיש כאן שגיאה מאוד גדולה.

זבולון אורלב: לאחר הישיבה הקודמת נאמר לי ששר החינוך עודכן בפרטי הישיבה ודעתו היתה כדעתנו.

זבולון אורלב: לאחר מכן גם היתה לי שיחה עם שר החינוך.

זבולון אורלב: אמרתי לו שאני מאוד משבח אותו על הגישה הזאת שלו ושאני חושב שכדאי שהוא ייתן מילת עידוד, כדי להביא לכך שבית הספר לא ייסגר.

זבולון אורלב: הבנתי שכך באמת ייעשה.

זבולון אורלב: לפיכך סיכום הדיון אצל ד"ר יוסי כהן מאוד הפתיע אותי.

זבולון אורלב: אני רוצה לשאול שוב את החברים גם מעיריית תל-אביב, מ"אורט" וגם ממשרד החינוך, אם ניתן לעשות משהו כדי שבית הספר לא ייסגר ויהיה רישום לכיתה ט'.

ד”ר יוסי לוי: כפי שציין היושב ראש, אני אירחתי את אותה ישיבה שבאה בעצם לסכם דעות שנאמרו פה ושם, בעיקר לאחר הדיון שהתקיים כאן בוועדת החינוך, שהביעה דאגה מסגירת בית הספר.

ד”ר יוסי לוי: שמענו את החברים, שמענו את היוזמים לכך – רשת "אורט" – ושמענו גם את עיריית תל-אביב השותפה העירונית ל"אורט" וכן את אנשי משרד החינוך, לרבות ד"ר משה גרנות, שבנחרצותו היה קול בודד.

ד”ר יוסי לוי: הוא דיבר שוב בנחרצות נגד סגירת בית הספר.

ד”ר יוסי לוי: מה שעמד לנגד עינינו בדיון, מה שעמד לנגד עיניי כמרכז הדיון, היה להבין מה שיקול הדעת הפדגוגי שעומד מאחורי הדברים, איך מבטיחים את טובתם של הילדים הלומדים היום וגם העתידיים.

ד”ר יוסי לוי: אני חייב לציין עובדה שכל זה לא התחיל מישיבת ועדת החינוך של הכנסת, אלא זה התחיל כבר בשנת הלימודים הקודמת.

ד”ר יוסי לוי: אנחנו נמצאים היום במצב שההצעה היתה לא לרשום לכיתה ט', לאפשר להירשם לכיתה י' ולהמשיך עם י"א וי"ב, ובמהלך של שנתיים להציע תוכנית פדגוגית מבטיחה יותר.

ד”ר יוסי לוי: זה לא ניסוי אקראי, אלא תוכנית פדגוגית מבטיחה יותר.

ד”ר יוסי לוי: התוכנית מבטיחה יותר מגמות, יותר בחירה, יותר אפשרויות לתלמידים בבית ספר גדול יותר.

ד”ר יוסי לוי: באותו בית ספר ובאותה עיר, שהמגמה בה היא מגמת ירידה בבתי הספר האלה, יש שורה של בתי ספר שקולטים ילדים שאינם מתמידים בבתי ספר אחרים.

ד”ר יוסי לוי: נראה לי שנידרש לדבר כזה בעוד שנה או בעוד שנתיים, אם לא היום, ועובדה שנדרשו לו כבר בשנת הלימודים הקודמת.

ד”ר יוסי לוי: ניתן להגיע, ואת זה שריינו בכתובים, לתוכנית פדגוגית מבטיחה יותר, למספר גדול יותר של ילדים שיאוחדו בשני בתי ספר – "אורט יד שפירא" ו"אורט גאולה" – לכדי בית ספר לא גדול, אבל שמאפשר הרבה יותר בחירה לטובת ילדים.

זבולון אורלב: אלה אוכלוסיות שונות.

ד”ר יוסי לוי: זה לא תואם למה שנמסר לי והוצג בפניי.

ד”ר יוסי לוי: אני השתכנעתי שבראיה עתידית סיכויי הלימוד, החינוך והחברה של הילדים הללו יהיו יותר טובים בתוכנית שתיבנה בבית ספר מאוחד.

ד”ר יוסי לוי: אחר כך גם שמענו על בעיות תקציביות ועל גירעונות תקציביים, שנובעים מהעובדה שמספר התלמידים הולך ופוחת.

ד”ר יוסי לוי: אני צריך לציין עובדה נוספת שתורמת להתמעטות מספר התלמידים – תוכנית ההתמדה בעיר תל-אביב מצליחה יותר משנה לשנה.

ד”ר יוסי לוי: יותר ויותר ילדים מתמידים ונשארים בבתי הספר.

זבולון אורלב: פחות תלמידים נושרים באופן גלוי ויותר ויותר תלמידים נושרים באופן סמוי.

זבולון אורלב: הרי אין נס חינוכי – תלמיד שאינו יכול להשתלב בכיתה גדולה של 38 תלמידים, לא יכול להישאר בכיתה כזאת.

ד”ר יוסי לוי: יש לנו יותר התמדה בבתי הספר, וזאת עובדה שניתן לבדוק אותה בעין.

ד”ר יוסי לוי: יותר תלמידים נשארים וממשיכים את לימודיהם בכיתות י', י"א וי"ב, ולכן יש פחות נושרים, לפחות גלויים, שמחפשים מקום לימוד אחר.

ד”ר יוסי לוי: מקום הלימודים מתפרש על כעשרה או שניים-עשר מוסדות חינוך שקולטים ילדים שיש להם בעיות למידה, קשיי הסתגלות וקשיים חברתיים.

ד”ר יוסי לוי: סיכום הדיון אצלי היה שהתוכנית הרעיונית-תכנונית היא נכונה.

ד”ר יוסי לוי: צריך להבטיח את המשך הלימודים של הילדים שלומדים היום, צריך להבטיח תוכנית פדגוגית עתידית מוצקה שמישהו לוקח עליה אחריות.

ד”ר יוסי לוי: לכן גם אמרנו ששלושת הגופים – משרד החינוך, העירייה ו"אורט" - יגבשו את התוכנית במשותף.

ד”ר יוסי לוי: אני רואה את עצמי כמוביל את התוכנית הזאת שתבנה לטובת העניין.

ד”ר יוסי לוי: אני כן מאמין בתוכניות פדגוגיות טובות יותר ממה שאנחנו מכירים היום.

ד”ר יוסי לוי: הסיכום שאליו הגענו עבר ויכוחים לא קלים בין כל השותפים לו, אבל בסופו של דבר הוא התקבל על דעת הכל.

ד”ר יוסי לוי: בראיה עתידית, בעיניי זו תוכנית סבירה ונכונה.

חיים בן-עמי: אני רוצה להודות לד"ר יוסי לוי על נאמנות הדיוק וחבל שלא מקליטים היום את מה שנאמר.

חיים בן-עמי: הגדרת הדיון, כפי שנכתבה על ידי ועדת החינוך של הכנסת, היא סגירת בתי ספר.

חיים בן-עמי: אני רוצה לצאת בקול זעקה מרה משימוש פופוליסטי בביטויים שנאמרים והם לא רלוונטיים.

חיים בן-עמי: חרף הפרסומים על ידי גורמים אינטרסנטיים, שכל עניינם הוא שיפור מעמד מצב אישי, אין אמת בידיעה כי רשת "אורט" ישראל סגרה בשנים האחרונות שבעה בתי ספר.

חיים בן-עמי: האמת היא כי בהחלטות שהתקבלו עם ואצל גורמי חינוך ממלכתיים, הועברה האחריות לתפעול של בתי ספר, תוך תיאום ושיתוף עם ארגוני מורים, לבעלויות שונות.

חיים בן-עמי: כל הצעדים ננקטו בהסכמה, בהבנה ובתובנה, כי ההעברות משרתות את טובת התלמידים ומאפשרות איגום משאבים לטובת תלמידים, במקום הוצאות מיותרות למנגנונים וסגלים של בתי ספר, הבאים על חשבון המשאבים שנועדו לתלמידים.

חיים בן-עמי: בניגוד להשמצות מידי יום, השמצות שווא על רשת "אורט ישראל" כמי שמפקירה תלמידים חלשים, הנשמעות מפי גורמים שיקשה עליהם להוכיח כי רק טובת התלמיד לנגד עיניהם, פועלת רשת "אורט ישראל" במיטב משאביה ומתוך מיצוי משאבים לטובת תלמידים.

חיים בן-עמי: כתום מספר שנות התארגנות ברשת, אנחנו יכולים להתגאות ולהתפאר בהישגים של בתי ספר של "אורט" ברחבי ישראל, ואשר אינם בתי ספר סלקטיביים ואינם פועלים בקהילות שמייצגות עוצמה כלכלית וחברתית.

לדוגמה: כדי להשיג את ההישגים הנ"ל העדיפה רשת "אורט ישראל" להשפיע ממשאביה לטובת פרוייקטים ייחודיים, כולם לטובת תלמידים הנזקקים, במקום להשקיעם לטובת שקט תעשייתי.

לדוגמה: כך הובילה הרשת פרוייקטים כדוגמת הרשומים מטה, לחיזוק היכולות וההישגים של תלמידיה בקהילות הפריפריה: א.

לדוגמה: פרוייקט "מטאור" – פרוייקט משותף לקרן רש"י ולקרן "אורט ישראל", להשבחת יכולות הלמידה והתקשוב של התלמידים ויכולות השימוש באמצעים טכנולוגיים, בעלות משותפת של 8 מיליון דולר.

לדוגמה: 60% מזה על תקציב "אורט ישראל".

לדוגמה: הפרוייקט משביח יכולות מדעים, טכנולוגיה, אנגלית ולמידה עצמית לכל תלמידי "אורט" ברחבי הארץ.

לדוגמה: ב.

לדוגמה: מרכז קישורי למידה – רשת "אורט ישראל" פיתחה פרוייקט ייחודי, מערכתי, אחר, לאבחון וקידום תלמידים לקויי למידה.

לדוגמה: הפרוייקט מקדם בני נוער רבים ומופעל היום ב-22 בתי ספר של הרשת.

לדוגמה: הפרוייקט זוכה להערכה רבה של מרכז ההערכה האקדמי של אוניברסיטת תל-אביב.

לדוגמה: עלות הפרוייקט, בתקציב "אורט ישראל", מיליון דולר בשנה.

לדוגמה: ג.

לדוגמה: פרוייקט "הילה" – רשת "אורט ישראל" מפעילה בשיתוף עם מינהל חברה ונוער של משרד החינוך פרוייקט לאומי-מערכתי, לטיפוח אלפי בני נוער שמנותקים ממערכת הלימודים הממלכתית בכמאה רשויות.

לדוגמה: הפרוייקט מחזירם למערכת ומקדמם להישגים.

לדוגמה: בשנה זו, בשלב זה בלבד, תקציב הרשת בפרוייקט הוא 10 מיליון שקלים.

לדוגמה: ד.

לדוגמה: פרוייקט "תעשידעת" – פרוייקט משולב ל"אורט ישראל" ולאגף הבחינות במשרד החינוך.

לדוגמה: בפרוייקט זה הובילה רשת "אורט" וממשיכה להוביל את אלפי תלמידי בתי הספר התעשייתיים של הרשת ואלפי התלמידים ברשתות האחרות, להיבחן ולהשיג הישגים מרשימים בבחינות בגרות, מה שלא היה בעבר.

לדוגמה: בחינות אלה מאפשרות לכולם להשתלב במסלולי טכנאים והנדסאים, גם טרום גיוס, עם מינהל מדע וטכנולוגיה, וגם לאחר השחרור באמצעות המסלולים של מה"ד במשרד העבודה.

לדוגמה: רק בתפעול הפרוייקטים בבתי הספר התעשייתיים, רשת "אורט ישראל" משקיעה מידי שנה 5 מיליון שקלים.

לדוגמה: ה.

לדוגמה: פרוייקט לקידום יוצאי אתיופיה – גם על זה הושמצנו שאנחנו עוזבים את הנוער החלש – רשת "אורט ישראל" מפעילה היום בשיתוף עם גורמים ממלכתיים, כגון האגודה לקידום החינוך, מספר פרוייקטים ייחודיים: פרוייקט להשלמת בגרויות לחיילי צה"ל יוצאי אתיופיה, מכינה אקדמית ליוצאי אתיופיה תחת המטריה של מכללת בראודה בכרמיאל, פרוייקט להכשרת יוצאי אתיופיה להנדסאי תוכנה במכללת "אורט" להנדסה בנתניה ופרוייקט ייחודי להכשרת בנות יוצאות אתיופיה כהנדסאיות תוכנה במכללת "אורט" ברחובות.

לדוגמה: אשר ל"אורט גאולה" – מעולם לא היתה כוונה לסגור את בית הספר, נהפוך הוא.

לדוגמה: היתה וישנה כוונה לאפשר את החיזוק שלו, את פריחתו וצמיחתו של בית הספר, לטובת תלמידיו, כאשר תמונת המצב של היום היא שבית הספר איננו אטרקטיבי.

לדוגמה: המציאות מוכיחה כי מידי שנה, למרות מה שנאמר על כיתה ט' בשנה שעברה, הולך ופוחת מספר תלמידיו, מה שמסכל את היכולת לתת שירות פדגוגי איכותי, ובוודאי בהסתכלות על מה שקורה – עם הסתכלות קדימה.

לדוגמה: אשר על כן, במבחן החלופות להחיות ולחזק את בית הספר, ועל דעת כל הגורמים המקצועיים בעיריית תל-אביב, במשרד החינוך, במשרד העבודה וברשת "אורט ישראל", הוחלט להביא לאיחודו עם בית ספר דומה המשרת אוכלוסיית תלמידים זהה, למעט 30 התלמידים לקויי השמיעה, ועם הישגים מרשימים, הכל כדי לחזק את הפעילות החינוכית לתלמידים אלה ולאפשר מירב ומיטב המשאבים לטובת תלמידיו.

גילה קלדרון: בעקבות פנייה של רשת "אורט", שבית הספר הולך ומצטמצם והשירות שהם יכולים לתת לתלמידים נפגע בעקבות הצמצום במספר התלמידים, התבקשנו לפתח עבור התלמידים האלה מסגרת חדשה.

גילה קלדרון: הם הגישו הצעה לאחד את "אורט שפירא" עם "אורט גאולה", כאשר המטרה לתת שירות טוב יותר לתלמידים ולאפשר להם מבחר גדול יותר של מגמות ומשאבים רבים יותר, שיהיו מכוונים לתלמיד.

גילה קלדרון: אם ש"אורט גאולה" היה יכול לתת שירות ולהמשיך בשירות הטוב שהוא נותן היום, בלי לפגוע בתלמידים, עיריית תל-אביב לא היתה מעונינת לסגור את בית הספר, מה גם שזו לא היתה יוזמה שלנו.

גילה קלדרון: אני רוצה לציין שאוכלוסיית התלמידים שלומדת ב"אורט גאולה" וב"אורט שפירא" דומה מאוד, להוציא את לקויי השמיעה.

גילה קלדרון: זאת אוכלוסיה מאוד ייחודית ודומה מאוד – אלה תלמידים שאינם יכולים להתמיד במערכת הפורמלית של בתי הספר ומחפשים להם מסגרת.

גילה קלדרון: בעיר תל-אביב קיימות 15 מסגרות לימוד לתלמידים בהזדמנות שניה, ברמות שונות, ובהן כ-25 מגמות לימוד שונות.

גילה קלדרון: כל המסגרות הללו הן קטנות וכולן הולכות וקטנות.

גילה קלדרון: יש לי נתונים על חלק מבתי הספר לגבי מהו סף הכיתה שלהם וכמה תלמידים יש בתוכם.

גילה קלדרון: לפי זה אפשר לראות שעדיין יש בהם מקומות.

גילה קלדרון: כולם בתי ספר קטנים עם בין 100 ל-200 תלמידים.

זבולון אורלב: ברשימה הזאת אין את "אורט גאולה".

גילה קלדרון: ברשימה אין את "אורט גאולה", כי זה נעשה בשעה שהיתה כוונה לצמצם את בית הספר הזה ולכן לא רצינו לרמות את עצמנו.

גילה קלדרון: הכנו את הרשימה הזאת כדי לבדוק איפה תלמידי ט' של "אורט גאולה" ולכן "אורט גאולה" לא נמצא ברשימה, כי הוא בתהליך של בניה מחדש עם בית ספר אחר.

גילה קלדרון: כמו שאמר ד"ר לוי, לשמחתנו תהליך ההתמדה וכל הארגון בבתי הספר, בעקבות ההחלטה שלנו לתת לתלמידים להתחיל בכיתה ז' ולסיים בכיתה י"ב, הוא מאוד משמעותי.

גילה קלדרון: נפתחו מסגרות קטנות בתוך בתי הספר ומלבד מב"ר והכוון ישנן מסגרות עירוניות שעיריית תל-אביב משקיעה בהן מאות אלפי שקלים בשנה.

גילה קלדרון: אנחנו קוראים לזה מסגרת בגרותית, שזו כיתה קטנה, בין 20 ל-25 תלמידים.

גילה קלדרון: המסגרת הזאת קיימת בכל בתי הספר העירוניים.

זבולון אורלב: במסגרת האיחוד, הכיתות תהיינה יותר גדולות?

חיים בן-עמי: הן תהיינה יותר גדולות מהמצב הקיים היום, אבל לא יותר גדולות מהתקן.

חיים בן-עמי: אני חייב לתקן – בשונה לסיכום שנעשה אצל ד"ר יוסי לוי, הנחנו את הנהלת בית הספר ואמרנו שלמרות שנקבעה שם מכסה של 60 תלמידים לכיתה י', אם יגויסו 18 תלמידים למגמה, אנחנו נפתח את המסלול בכיתה י', גם אם יהיו 18 תלמידים למגמה.

גילה קלדרון: מהדברים שנמסרו לנו על ידי רשת "אורט", השתכנענו שהמסגרת הקיימת היא קטנה מדיי ולא מאפשרת לתת שירות טוב כמו שהם רוצים לתת.

גילה קלדרון: אני מאלה שמשבחים ומוקירים את העבודה של "אורט גאולה", אך הבעיה היא שהירידה במספר התלמידים מסכנת את השירות הזה, כי אם מספר התלמידים קטן, גם מספר האפשרויות והמגמות קטן ובעקבות זה גם המשאבים.

גילה קלדרון: לכן היינו מוכנים, יחד עם משרד החינוך ויחד עם רשת "אורט", להירתם לבניית פרוגרמה פדגוגית אמיתית ונכונה, כאשר המטרה לתת שירות טוב יותר לתלמידים ומענה טוב יותר לצרכים שלהם.

שלומית עמיחי: משרד העבודה היה שותף לכל הדיונים הללו?

חיים בן-עמי: משרד העבודה היה שותף בשלב מסוים והיה מוכן להגיע להסדר על בסיס אמנה שהופצה למשרד החינוך, למשרד העבודה, לעיריית תל-אביב ולנו, כשהרעיון המקורי הבסיסי מקובל עליהם.

חיים בן-עמי: הם ישבו אצלנו בדיון והבאנו את ההסכמה הזאת לשולחן הדיונים.

גילה קלדרון: בזמן הישיבה אצל ד"ר לוי, ההסכמה הזאת היתה מונחת על השולחן.

גילה קלדרון: בגדול, הרעיון הוא לבנות איזשהו מודל ייחודי ומיוחד שייתן גם מסגרת עיונית- טכנולוגית, גם מסגרת עיונית וגם מסגרת תעשייתית.

גילה קלדרון: כלומר, אפשר יהיה לתת מענה למגוון גדול יותר של תלמידים ולצרכים רבים יותר של תלמידים ובתוך מסגרת לא גדולה מדיי.

זבולון אורלב: "אורט גאולה" היא מסגרת תעשייתית?

חיים בן-עמי: "אורט גאולה" אינו מסגרת תעשייתית וגם בעתיד הוא לא יהיה כזה.

חיים בן-עמי: הכוונה היא לתת בחירה.

חיים בן-עמי: "יד שפירא" הוא בית ספר תעשייתי, אבל משכנו אותו לכיוון דומה מאוד למהלך שנעשה ב"גאולה".

משה קרפל: יהיו תלמידים בבית הספר המאוחד שלא ילמדו במסגרת התעשייתית.

חיים בן-עמי: הכוונה לשמר שתיים-שלוש מגמות בנתיב הטכנולוגי שנמצא היום במשרד העבודה, משום שיש בו איכויות שכרגע אין מקבילות להן במשרד החינוך.

חיים בן-עמי: לדוגמה, טכנאות שיניים, שזה מקצוע ייחודי עם דיפלומה, שיש רק בתוכנית הלימודים של משרד העבודה.

חיים בן-עמי: הם לא יוצאים לתעשייה, אלא יושבים ולומדים את זה בסדנאות, במודל דומה למודל שישנו במשרד החינוך.

זכריה ספיר: אני רוצה למחות בשם כל המורים בבתי ספר "אורט", ובמיוחד בשני בתי הספר הללו.

זכריה ספיר: ארגוני המורים לא היו שותפים בשום זמן, לשום פגישה ולשום דיון.

זכריה ספיר: גם צירוף בתי ספר יוצר בהכרח סגירת מגמות או צמצום ובהכרח מורים גם נפלטים החוצה.

זכריה ספיר: כדי לקדם את הבעיה, היה רצוי מאוד שארגוני המורים יהיו שותפים בשיקול הדעת ואולי אף היו יכולים להציע הצעות, שיש בהן כדי לפתור את הבעיה במסגרת הקיימת או במסגרת העתידית.

זכריה ספיר: אני לא רוצה לגעת במקומות נוספים, אבל לחברי אורי גרומן יש רשימה ארוכה של בתי ספר של רשת "אורט" שאיתם יש לנו קשיים ויש לנו התדיינויות.

צביקה פלג: כתוצאה משינויי מגמות.

צביקה פלג: כדאי להזכיר את זה.

זכריה ספיר: אני מציין עתה את העובדות.

זכריה ספיר: תחילה יוצרים בעיה, ואחר כך אנחנו צריכים להתמודד מול הבעלות או מול המעסיק כדי לפתור אותה.

זכריה ספיר: לו היינו דנים בבעיה לפני היווצרותה, לא היינו צריכים להגיע למצבים של הגנה מקצועית ושל מאבקים פרופסיונליים, אלא פותרים את הבעיות מבעוד מועד.

זכריה ספיר: נערמות אצלנו בהסתדרות המורים פניות למכביר.

זכריה ספיר: גם היום, מורה פוטר בצורה מאוד שרירותית.

לאה פאר: אני נפגעת כשאני שומעת שרוצים לבנות איזושהי פרוגרמה חינוכית חדשה, איכותית יותר.

לאה פאר: האמת היא שזה קצת פוגע.

לאה פאר: אנחנו משוכנעים, וקבל עם ועדה כבר נאמר, שאנחנו בית ספר איכותי מאוד.

לאה פאר: ואם אנחנו טובים, אז למה לסגור?

לאה פאר: לישיבה שהתקיימה ב-24 בפברואר לא הוזמנתי.

לאה פאר: לא הייתי שותפה לאותה ישיבה, אבל נאמר לי שהיו שם גורמים מקצועיים.

לאה פאר: היה לי קצת מוזר, כי אני איש מקצוע בתחום שלי, כבר 20 שנה נותנים לי לנהל בתי ספר, נותנים לי אחריות רצינית להוביל ילדים, ולא נתנו לי את האפשרות להשמיע את קולי.

לאה פאר: ד"ר גרנות סיפר לי שהוא היה האיש שהציג את בית הספר.

לאה פאר: ד"ר גרנות אכן נמצא הרבה בבית הספר, הוא נכנס לכיתות, נכנס לשיעורים, כך שהוא מכיר היטב את בית הספר.

לאה פאר: באותה ישיבה הוחלטו החלטות.

לאה פאר: אני חושבת שאם היו שומעים גם אותי, אולי היו החלטות אחרות.

לאה פאר: אחת ההחלטות היתה לקלוט תלמידים עד ספטמבר.

לאה פאר: אבל אז אנחנו נצטרך להחתים את ההורים שבאים אלינו לבית הספר להירשם לכיתה י', כשלמעשה בשנת תשס"ב הם לא ילמדו ב"אורט גאולה".

לאה פאר: אני רוצה לשאול את כל האנשים המכובדים כאן, כהורים, לא כאנשי חינוך – איזה הורה ירשום את ילדו לבית ספר שבתשס"ב הוא יעבור למסגרת אחרת.

לאה פאר: דובר על פרוגרמה.

לאה פאר: דרך אגב, אנחנו היינו צריכים לעבור כבר השנה, אבל עד היום לא היתה לנו פרוגרמה ושום דבר איך לעבור.

לאה פאר: אם רוצים לבנות איזושהי פרוגרמה חינוכית, צריכים לשבת הרבה זמן קודם, צריך לראות אם היא תהיה לטובת הילדים, לתועלתם ולרווחתם, כי מה שחשוב לנו כרגע הוא רווחתם של הילדים.

לאה פאר: אם מדברים על רווחתם של ילדים ואיכויות פדגוגיות, האמינו לי שבמסגרת שלנו יש איכויות פדגוגיות.

לאה פאר: יש לנו כבר את האיכויות האלה, אבל לקראת מה הולכים, לא יודעים.

לאה פאר: מדוע אם כך לפגוע במסגרת הקיימת?

לאה פאר: נכון שיש לנו השנה אך ורק 200 תלמידים, זאת משום שבשנה שעברה קיבלנו הוראה לא לרשום לכיתות ט'.

צביקה פלג: ב"אורט יד שפירא" אין תוצאות?

לאה פאר: אני לא מזלזלת.

עוזי כהן: אני הייתי ב"אורט יד שפירא" וראיתי את בית הספר.

לאה פאר: "אורט יד שפירא" הוא בית ספר מעולה, אבל החשש הגדול שלנו הוא שגם אם נאחד את שני בתי הספר, שני בתי הספר ייפגעו.

לאה פאר: לא העליתי על דל שפתיי ש"אורט יד שפירא" לא עושה עבודת קודש.

לאה פאר: אני מכירה את אסתר יסעור לא מהיום ואני יודעת שהיא עושה עבודת קודש במסגרת שלה.

לאה פאר: אבל נראה לי שאם נאחד היום את שני בתי הספר, שני בתי הספר עלולים להיפגע.

לאה פאר: בשלוש השנים האחרונות יש לנו כ-250 תלמידים, וזה אחרי עיקרון ההתמדה ואחרי כל הנשירה.

לאה פאר: האמינו לי שהתלמידים האלה זקוקים לטיפול פרטני.

שלומית עמיחי: אתם כבר לא קולטים לכיתה ט'?

לאה פאר: בשנה שעברה קיבלנו הוראה לא לקלוט וכך גם השנה.

לאה פאר: דעו לכם שיש ילדים שאם הם לא מקבלים כל בוקר נשיקה מהאמא שלהם, הם נכנסים אליי לחדר כדי לקבל את הנשיקה.

לאה פאר: אז תגידו לי אתם אם דבר כזה יכול להיות במסגרת גדולה.

לאה פאר: איפה מחבקים ילדים?

לאה פאר: אני יכולה לספר לכם סיפורים מסמרי שיער על כל ילד וילד שיושב אצלנו בבית הספר ואם אתם מדברים על איכויות, אז אלה בדיוק האיכויות.

לאה פאר: אם מדברים על העברה, צריך לשאול איזו בעיה בעצם יש ב"אורט גאולה" שמחייבת להעביר את המסגרת.

לאה פאר: קיבלנו הוראה לא לקבל תלמידי כיתות ט' לקויי שמיעה.

לאה פאר: מי שישב והחליט החלטה כזאת, לא מכיר את הבעיה.

לאה פאר: אי אפשר לקחת כיתה ט' אחת ולא להכניס אותה למסגרת.

לאה פאר: או שאתם מחליטים לקחת את כל לקויי השמיעה שבבית הספר שלי ולהעביר לבית ספר אחר, או לקלוט את כל כיתה ט'.

לאה פאר: אין אפשרות אחרת, כי לקויי השמיעה חייבים ללמוד במסגרת אחת.

חנה לבנדה: אנחנו רוצים למחות על כך שכל ההחלטות שמתקבלות בנוגע לילדים שלנו, ממשיכות להגיע אלינו דרך התקשורת.

חנה לבנדה: אנחנו לא מבינים כיצד יוצאת הודעה לעיתונות ממשרד החינוך, על ידי דובר משרד החינוך, בלי שאנחנו ההורים נדע.

חנה לבנדה: זה נודע לנו רק כשהכתבת התקשרה אליי וביקשה לקבל ממני תגובה על החלטה שהתקבלה בישיבה בין משרד החינוך, עיריית תל-אביב והנהלת "אורט".

חנה לבנדה: לא ידענו בכלל שישיבה כזאת בכלל מתקיימת.

חנה לבנדה: אנחנו רואים את זה כדבר חמור ביותר.

חנה לבנדה: מדובר בילדים שלנו ועל החיים שלנו.

חנה לבנדה: ביום רביעי האחרון היתה כתבה בערוץ 2, כאשר מנכ"ל רשת "אורט" ביקש להגיב על השביתה.

חנה לבנדה: הוא דיבר על 120 תלמידים שנמצאים בכל בית ספר מעבר לכביש.

חנה לבנדה: כנראה שהעובדה שב"אורט גאולה" לומדים כ-200 תלמידים וב"יד שפירא" כ-400 תלמידים, פשוט נשכחה ממנו.

חנה לבנדה: הפרופורציות בין התלמידים הן קצת שונות ואם זה 120 פה ו-120 פה, אז הולכים לעשות מזה בית ספר ענק.

חנה לבנדה: ההורים חושבים באמת ובתמים שהנהלת "אורט" באמת מאמינה ש"אורט" זה עולם של היי-טק.

חנה לבנדה: ברצוננו לציין שעולם של היי-טק הוא עולם צר אחד מאוד בכל העולם כולו, הצופן אין ספור אפשרויות ומקצועות.

חנה לבנדה: תנסו לדמיין את המעמד שילד עולה לקבל תעודה ובדרך לבמה ההורים נזכרים בכל אותה דרך חתחתים קשה, בכל מלחמה קטנה לנצח, בכל השקעה, בכל אותם מורים ומדריכים שעזרו לו.

חנה לבנדה: נכון שזה לא היי-טק, אבל הרגשת הניצחון על ההישגים אינה נופלת מכך ואפילו עולה על כך.

חנה לבנדה: אם רק הנהלת "אורט" תראה את האפשרויות הגלומות בכך, שלכל הילדים יש יכולות ותאפשר זאת, הילדים שלנו יוכיחו זאת.

חנה לבנדה: אנו תקווה כי הנהלת "אורט" פשוט תתעשת ותבין את הנזק האדיר שאותו היא עלולה לגרות בהעתקת בית הספר למתחם אחר, שלא נבדק עד כה ולא נבנו תוכניות פדגוגיות.

חנה לבנדה: איננו רואים כיצד השידוך יוכל להצליח.

חנה לבנדה: הכישלון נראה יותר לעין מאשר ההצלחה.

חנה לבנדה: האיכויות שהנהלת "אורט" מבטיחה לנו, לא נראות לנו, שהרי אם זו דעתה על החלשים, מי ערב לכך שהחשיבה והתוכניות תהיינה לתועלתם וקידומם של הילדים.

חנה לבנדה: אני הולכת לומר דברים מאוד חמורים.

חנה לבנדה: ידועה לנו ההורים, כמו גם לכולם, דעתה של רשת "אורט" על כל אותם ילדים שאינם עונים על ההגדרות שלהם – לאיכות ולהיי-טק.

חנה לבנדה: קראנו כולנו את אותו מאמר מסכן ואומלל, בו צוטט מנהל השיווק של רשת "אורט", מר נתן רונן, כי "אורט" אינה פח הזבל של רחובות.

חנה לבנדה: אנו מוחים נמרצות ובשאט נפש על האמירה כי החלשים הם בעצם זבל.

חנה לבנדה: ישנם ביניהם טובים, ישרים והגונים לא פחות ואולי אפילו יותר מאותה עילית, אותה הרשת רוצה לאמץ לעצמה.

זבולון אורלב: הייתי שמח יותר אם לא היית אומר את זה.

זבולון אורלב: אני לא חושב שרשת "אורט" חושבת כך.

משה קרפל: היא לא חושבת כך והיא גם לא אמרה את זה.

חנה לבנדה: זה מה שפורסם.

זבולון אורלב: אני מבין מאוד את כאבך, אבל מתוך ניסיון רב שנים, אני יכול לשבח מאוד את רשת "אורט" על כל מה שהיא עושה עבור כל תלמידי ישראל.

זבולון אורלב: אין לי שום ספק שכוונותיה נכונות וכוונותיה טובות ושהם באמת מחפשים את הדרך הנכונה מנקודת המבט שלהם.

שרה כהן: אני אמא לילד חירש.

שרה כהן: ההחלטה של רשת "אורט" לסגור את כיתות ט' בשנת הלימודים תשס"א, היא החלטה קשה.

שרה כהן: אני לא יודעת על סמך מה התקבלה החלטה שכזאת.

שרה כהן: אם באמת תבוצע ההעברה בעוד שנתיים, בתשס"ב, לא ברור לי כמה תלמידים חירשים יעברו ל"אורט יד שפירא".

שרה כהן: יחזיקו בשביל אותם עשרה או חמישה עשר ילדים מערכת שלמה של מורות, של קלינאיות תקשורת?

שרה כהן: ההחלטה הזאת לא ברורה לי.

אהרון עיני: (גב' רבקה גולן תרגמה את דבריו משפת הסימנים) אני יושב ראש אגודת החירשים.

אהרון עיני: אני מתערב בתחום זה, כי קידום הילדים החירשים בעתיד, זה עתידנו בקהילה.

אהרון עיני: אני רוצה לומר מילה אישית עליי, כדי שתוכלו להבין.

אהרון עיני: אני בעצמי הייתי בוגר "אורט", כש"אורט" היה ברמת גן ואני מאוד עצוב שזה נסגר.

אהרון עיני: בעבר בית ספר "אורט" טיפל בקבוצת ליקויי השמיעה ואנחנו הרגשנו שהמבחר ומה שניתן לנו בעבר היה הטוב ביותר.

אהרון עיני: אתם צריכים לדעת שלחירשים יש תרבות ושפה משלהם.

אהרון עיני: זאת הבעיה שעולם השומעים לא מבין מה טוב בשביל החירשים והרבה פעמים לא מבינים מה הצרכים האמיתיים של האדם החירש, שזה צורך אמיתי ויש לו קשיים.

אהרון עיני: להעביר אותם לבית ספר אחר, זה לא דבר קל.

אהרון עיני: בבית ספר "גאולה" יש מסגרת שנותנת לילדים מבחינה פדגוגית את כל האמצעים והמעבר הזה מאוד קשה עבורם.

אהרון עיני: אני רוצה שתדעו שהיום יש לנו בין 30 ל-100 סטודנטים חירשים שלומדים במסגרות אקדמאיות והם מתקדמים ומגיעים להישגים.

אהרון עיני: אם בית ספר "אורט" ייסגר בפניהם, זה אומר לזרוק את הילדים האלה למסגרת שלא תיתן להם את התכנים והמסגרת שמתאימה להם.

אהרון עיני: בבית הספר יש אנשי מקצוע שיש להם את התפיסה המתאימה לילדים האלה וזו דרך מאוד טובה לשלב אותם בתוך הקהילה.

אהרון עיני: סגירת בית הספר מאוד תפגע וזה מאוד צר לי כאדם חירש.

שלומית עמיחי: בעקבות הפגישה כאן נעשתה עבודה.

שלומית עמיחי: ההתרשמות שלי היא שאולי היה צריך למתן את השינוי שעליו הוכרז.

שלומית עמיחי: אני מוכרחה להוסיף כאן גורם שלא עלה פה, אבל הוא גורם – לגבי "אורט יד שפירא" למערכת החינוך אין שום say .

שלומית עמיחי: זה בטוח בידיים מאוד טובות, אבל אם אנחנו כמשרד חינוך צריכים לתת איזשהו גיבוי או איזושהי התערבות חינוכית לגבי מה שיקרה ב"אורט יד שפירא", לכשהתהליך יתמלא, אז נכון לעכשיו זה בית ספר שאינו בחסות משרד החינוך והתרבות, אלא בחסות משרד העבודה.

שלומית עמיחי: אני רוצה לומר בהגינות, שהשנה האחרונה, שהיא השנה שבה התחלנו באיזושהי קליטה של בתי ספר תעשייתיים, היא שנה מאוד קשה לנו.

שלומית עמיחי: קשרי עבודה עם משרד העבודה, הם לא קשרי עבודה קלים, ולכן גם העובדה הזאת מניעה אותי לומר שנדמה לי שההחלטות שהתקבלו או המחשבות על צוות משותף, על חשיבה ועל עבודה של בניה משותפת, אי אפשר להתנגד להם כמובן, כי הן טובות.

שלומית עמיחי: אבל אני חושבת שנחפזנו ביישום לגבי תשס"א, אולי גם בעקבות קשיים שעולים כאן, שכמובן לא היינו מודעים להם בעבודת הצוות.

שלומית עמיחי: עם כל הכבוד לכל היושבים כאן, אני חייבת לתת תמיכה מלאה להורים.

שלומית עמיחי: בית ספר שבו לא קולטים את כיתה זו או אחרת מראש, משדרים למעשה להורים ולציבור שזה בית ספר בשלבי סגירה.

שלומית עמיחי: אני מניחה שנדבר על כל גם בדיון הבא, אבל בכל מקרה צריך לומר את העובדה הזאת – אין להחתים הורים על כך שהם מתחייבים שמה שיחליטו יהיה לילדיהם.

שלומית עמיחי: אני בתור סבתא לנכדים, לא הייתי ממליצה שלי לילדים שלי לחתום.

שלומית עמיחי: אלה הן שתי סוגיות, שאני כמנכ"ל המשרד ממליצה להחזיר לצוות ולבקש ממנו לדון בהם עוד, ובנושאים האלה למצוא דרך ממתנת יותר ובטוחה יותר, כדי שהמעבר שכולם רוצים בו שיהיה טוב, אכן יהיה מוצלח.

שלומית עמיחי: אני רוצה להעיר ליושבת ראש ועד ההורים, אני חושבת כמו היושב ראש שההערה האחרונה שלה לא היתה במקומה.

שלומית עמיחי: "אורט" מוכרת לי שנים וגם מוכר לי המנכ"ל הנוכחי שלה, ואני יודעת שהרשת עושה הכל לטובת תלמידים חלשים.

שלומית עמיחי: אין לנו אלא רשת "אורט" ועוד רשת אחת או שתיים והם עושים עבודה יפה.

שלומית עמיחי: אין לי ספק בזה.

שלומית עמיחי: אני מציעה לתת אפשרות למתן את החלטות הוועדה, כדי שהעבודה היפה הזאת לא תלך לאיבוד.

חנה לבנדה: בישיבה הקודמת, ואפשר לבדוק את זה בפרוטוקול, אני כאם שיבחתי את רשת "אורט".

חנה לבנדה: בדבריי היום הגבתי על מה שקראתי.

חיים בן-עמי: צריך הרבה תעוזה בלצפות, לתכנן ולהסתכל אל עתיד, שהוא נעלם, אבל שאנחנו יודעים מה הוא רוצה להיות.

חיים בן-עמי: צריך עוד הרבה יותר תעוזה, ואת זה אני אומר למנהלת "אורט גאולה", לכפור בכך שההווה צריך להשתנות.

חיים בן-עמי: נדמה לי שגם המסר של יושב ראש הוועדה וגם מנהלת בית הספר אומר שאם יש לנו משהו טוב, אז למה צריך לחפש משהו אחר.

חיים בן-עמי: נדמה לי שזה מפני שהרבה דברים השתנו, אבל "אורט גאולה" לא השתנתה.

חיים בן-עמי: הסביבה משתנה, אבל "אורט גאולה" לא משתנה.

חיים בן-עמי: המערכת מסביב משתנה, הדרישות של התלמידים, הצרכים של התלמידים, אבל לא "אורט גאולה".

חיים בן-עמי: בסיכומו של דבר יש פרוגרמה חינוכית, אבל לצערי, לפחות בשנים שאני נמצא, היא מקובעת למרות השינויים והתמורות בסביבה.

זבולון אורלב: אני מכיר את רשת "אורט" כבר הרבה שנים ואני יודע את זכויותיה ואת יכולותיה.

זבולון אורלב: אני מכל מקום רק משבח את הרשת.

זבולון אורלב: אחד ממוריי במינהל הציבורי היה מנכ"ל רשת "אורט", ישראל גורלניק, שהיה גם המנכ"ל שלי במשרד העבודה והרווחה.

זבולון אורלב: אני חולק על דעתו של חיים בן-עמי.

זבולון אורלב: לפי הערכתי ומיטב הבנתי, כל הרעיון שיש לסגור את "אורט גאולה" מטעמים פדגוגיים, זה מצב לא נכון.

זבולון אורלב: כל הכוונה לסגור את בית הספר נובעת מטעמים ארגוניים ותקציביים, בגלל שמספר התלמידים פחת, שהכיתות לא מאוכלסות.

זבולון אורלב: אני לא אומר שזה לא לגיטימי, גם אני חתום על כמה החלטות של סגירות מטעמים ארגוניים.

זבולון אורלב: בשירות הציבורי זה טעם לגיטימי מאוד, כי כולנו מופקדים על כספי ציבור וכולנו אחראים על חסכונות.

זבולון אורלב: בישיבה הקודמת למדתי מהגורמים הנוגעים בדבר, גם ברשת "אורט" וגם בעיריית תל-אביב וגם במשרד החינוך והתרבות, שגמרו את ההלל על הפואמה הפדגוגית המצוינת המתרחשת ב"אורט גאולה".

זבולון אורלב: אני באמת מתנגד לשנות מצבו של בית ספר, שנראה לי בית ספר מצליח, שהמומחים לדבר אומרים שהוא מצליח ושהוא משרת את המטרה, עוסק בילדים שהרבה בתי ספר אחרים לא רוצים לקבל ולא יודעים לעסוק בהם, ומצליח במשימה הזאת.

זבולון אורלב: לכן חשבנו שהשינוי הוא לא נכון ואני עדיין עומד על דעתי שאוכלוסיית בית ספר "יד שפירא" היא לא אותה אוכלוסיה, אלא אוכלוסיה של בית ספר תעשייתי.

זבולון אורלב: לפי מיטב הבנתי אוכלוסיה של בית ספר תעשייתי היא אוכלוסיה שונה, שדורשת טיפול שונה, צוות שונה, האווירה בבית הספר שונה וכל התוכנית של בית הספר היא תוכנית שונה.

זבולון אורלב: הלוואי שמשרד החינוך והתרבות יצליח בכל מערכת המיזוגים הזאת של המערכת, שהיא לפי דעתי מערכת חורגת.

זבולון אורלב: צריך לזכור שילד בחינוך התעשייתי לא מקבל את כל מה שמקבל ילד במשרד החינוך והתרבות מבחינת העושר החינוכי.

זבולון אורלב: הלוואי שכל המערכת הזאת היתה עוברת למשרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: נלחמנו שנים רבות בדבר הזה ולא הצלחנו.

זבולון אורלב: בסיטואציה הקיימת זו תהיה פגיעה בתלמידים שלומדים ב"אורט גאולה" ובתלמידים שלא יתקבלו לשם.

זבולון אורלב: אני מאוד מוטרד מזה ומאוד דואג להם.

זבולון אורלב: בישיבה הקודמת היינו עדינים ולכן אמרנו שהוועדה מבקשת מעיריית תל-אביב, משרד החינוך ורשת "אורט" לקיים דיון חוזר באשר לעתיד בית הספר.

זבולון אורלב: הפעם אנחנו אומרים דברים יותר ברורים – אנחנו מבקשים לקיים דיון חוזר ואנחנו ממליצים, על פי כל מה שהובא בפנינו, אנחנו לא רואים סיבה אמיתית רצינית וממשית להביא לסגירתו ההדרגתית של בית הספר.

זבולון אורלב: אנחנו קוראים למשרד החינוך והתרבות להמשיך את קיומו.

זבולון אורלב: אם ישתנו פעם הנתונים ובית ספר "יד שפירא" יעבור למשרד החינוך והתרבות, תמיד אפשר לקיים דיונים.

זבולון אורלב: אנחנו ממליצים להוריד את סימן השאלה מבית הספר "אורט גאולה".

זבולון אורלב: אי אפשר לקיים חינוך ותוכנית חינוכית בבית ספר שיש עליו סימני שאלה.

זבולון אורלב: אם אומרים שלא מקבלים תלמידים לכיתה ט' ושאלה שבאים לכיתה י' צריכים לחתום, קשה לנהל כך בית ספר.

זבולון אורלב: אם הייתי מורה בבית ספר כזה, כל הזמן רק הייתי חושב איפה הבית הבא שלי ולא הייתי חושב לחדש ולהיות יצירתי.

זבולון אורלב: אני מבקש מכל הגורמים לקיים את הדיון הזה ולעדכן אותנו ביחס להחלטה.

אורי גרומן: אני מבקש להוסיף לדיונים האלה את נציגי ארגוני המורים, כי לא יכול להיות שהם לא ישותפו בדיון כזה.

זבולון אורלב: אני חושב שאנחנו לא צריכים להיות יועצים של משרד החינוך.

זבולון אורלב: חזקה על משרד החינוך והתרבות שלאור ההערות שנשמעו כאן יקיים את הדיונים עם כל הגורמים.

זבולון אורלב: שמחתי לשמוע את ההערה של המנכ"לית גם בעניין ועד ההורים.

שרה כהן: מאחר שאנחנו נמצאים בפתח הרישום לבתי הספר, אני כהורה מבקשת שיקיימו את הדיון הזה בהקדם האפשרי.

זבולון אורלב: בקשתך הצודקת נרשמה, ואנחנו נוסיף להצעת הסיכום שלנו את המילים - בהקדם האפשרי.

זבולון אורלב: אני מבקש לעבור לדיון ב"אורט יד גיורא".

זבולון אורלב: אני מקדם בברכה את ראש עיריית הרצליה, יעל גרמן.

זבולון אורלב: זו הפעם הראשונה שהיא בוועדה ואנחנו מאחלים לה הצלחה.

23596: נכנסתי לתפקידי ב-15 בדצמבר 1998 ואני באה משדה החינוך.

23596: אני מורה במקצועי והקמתי את מרכז תהיל"ה בהרצליה, שזה המרכז לחינוך מבוגרים, וניהלתי אותו במשך שנים.

23596: כמו שהכרזנו במערכת הבחירות, שמנו את החינוך בראש סדר העדיפויות וכבר לקראת 1999 הגשנו את התקציב והוספנו 12 מיליון שקל לתקציב החינוך.

23596: השנה לקראת 2000 הוספנו 20 מיליון שקל לתקציב החינוך, וזה רק בתקציב הרגיל, כאשר עוד 34 מיליון שקל הוספנו בתקציב הבלתי רגיל – למזגנים, לתשתיות, מגרשים ולכל התשתית שהיתה חסרה לדעתי בהרצליה.

23596: אני מדגישה את הדברים האלה, מפני שאני רוצה שיהיה ברור שההחלטה שאני קיבלתי, נבעה אך ורק מסיבה אחת: להיטיב עם מערכת החינוך בהרצליה.

23596: בשנים האחרונות יש לנו למעשה חמישה בתי ספר תיכוניים – ישנם שני תיכוניים עיוניים עירוניים, שהם התיכונים הגדולים: "הראשונים" ו"היובל".

23596: כמו כן יש תיכון בשם "דור", שיש בו בסך הכל 100 תלמידים, והוא קולט את כל אותם תלמידים שלא נקלטים בתיכונים הרגילים ונפלטים.

23596: זו למעשה הזדמנות שניה עבורם ואנחנו נותנים לזה משאבים רבים מאוד.

זבולון אורלב: זה בבעלות עירונית?

23596: זה בבעלות עירונית עם השתתפות של משרד החינוך.

23596: כמו כן יש לנו את תיכון "מפתן ארז", שגם בו יש 100 תלמידים והוא נותן חינוך טכנולוגי ברמה נמוכה.

23596: ישנו כמובן גם בית ספר של רשת "אורט", שנוהל בשיתוף עם עיריית הרצליה כבר שנים רבות.

23596: בתשע השנים האחרונות המצב הוא כזה, שמספר הלומדים ב"אורט" הולך ופוחת.

23596: אם בתשנ"ג היו 902 תלמידים, הרי שלקראת תש"ס נרשמו 366 תלמידים בלבד.

23596: מצד שני, בבית ספר "היובל" יש לנו 1273 תלמידים, כאשר רק בשנה האחרונה נוספו 93 תלמידים.

23596: בבית ספר "הראשונים" יש 1439 תלמידים, שבו אומנם לא היה שינוי גדול משנת תשמ"ג.

זבולון אורלב: זה מכיתה ז' עד י"ב?

23596: זה מכיתה י' עד כיתה י"ב.

23596: כל העיר מחוטבת ואני מדברת כרגע רק על החטיבות העליונות.

23596: אני רוצה להתייחס לשני התיכוניים ול"אורט" ביחד, ואני שמה את בית ספר "דור" בצד, כי הוא מהווה הזדמנות שניה, רק לאותם אלה שלא נקלטים.

23596: כשאנחנו מסתכלים על שלושת התיכוניים האלה, אנחנו רואים חוסר איזון בולט.

23596: אנחנו רואים שני תיכוניים שבהם מצטופפים תלמידים, שנאלצנו לפתוח בהם בשנים האחרונות קרוואנים.

23596: רק בתש"ס נאלצתי לפתוח ארבעה קרוואנים בבית ספר "היובל", בגלל תוספת של 90 תלמידים.

זבולון אורלב: מה הסיבה שמספר התלמידים פחת ב"אורט"?

23596: אני חושבת שהדבר התחיל מכך שאולי בשלב מסוים החליטו לסגור את המגמות של המכניקה ושל הרמות הנמוכות.

23596: אני חושבת שמאז מספר התלמידים פחת בהדרגה.

זכריה ספיר: לאן הם הלכו?

23596: ייתכן שחלקם הלך ל"נתיב".

23596: על כל פנים היום אין את הרמות הנמוכות של המכניקה והטכנולוגיה הנמוכה – של ה-low-tech.

23596: הדברים האלה לא נמצאים היום ב"אורט יד גיורא".

23596: בד בבד, אולי בגלל המגמות האלה נוצרה איזושהי תדמית לא חיובית ל"אורט" והילדים שלנו בהרצליה למעשה הצביעו ברגליים ולא מצאו את הפתרונות ב"אורט".

23596: הראיה לכך היא שלא רק ששני התיכוניים מלאים, אלא שיש לנו עוד 180 תלמידים שמחפשים פתרונות מחוץ להרצליה, בין השאר בהיי-טק, והם הולכים לתיכון להנדסאים ברמת אביב ולא מוצאים את הפתרון שלהם ב"אורט".

שלומית עמיחי: האם החלשים מוצאים מקום בבתי הספר האחרים?

23596: כן.

23596: לפני שלוש שנים, בעקבות התדמית הנמוכה שנוצרה ל"אורט", רשת "אורט" החליטה לעשות רה-אורגניזציה והיערכות חדשה, כדי להעלות את התדמית של בית הספר.

23596: בגלל זה הם החליטו לא לקבל את התלמידים מתחת לרמה של 80.

23596: לפיכך, לא די שאנחנו מפוצצים בתלמידים, אלא קלטנו גם את החלשים וגם את הבינוניים, משום שב"אורט" לא היו מוכנים לקלוט אותם, בגלל הרף הגבוה שהם קבעו, שאני מבינה שזה היה במסגרת פרוגרמה שנועדה לשנות את התדמית של בית הספר.

23596: אני מציינת את כל הדברים האלה, מפני שזה שונה לחלוטין מהסיפור שהועלה בתחילת הישיבה, על בית ספר "אורט גאולה".

23596: אני רוצה לסבר את האוזן ולומר, שלא די בכך שאנחנו מלמדים את התלמידים בקרוואנים, ואני לא יכולה לקבל הרשאה לבנייה ממשרד החינוך, מפני שהתשובה שמשרד החינוך נותן לי, ובצדק, היא שיש לי שלושה תיכוניים ושאני צריכה לפזר את התלמידים בין השלושה.

23596: אבל אני לא יכולה לפזר את התלמידים, מפני שאני לא יכולה לבוא לבית הספר "היובל" ו"הראשונים" ולומר לתלמידים מסוימים שיעברו ל"אורט".

משתי סיבות: נוצר מצב שאני לא יכולה להעביר ילדים ל"אורט", אני לא יכולה לתת פתרונות נכונים לילדים שלומדים היום בתיכוניים, וחלוקת המשאבים היא מעוותת.

משתי סיבות: כדאי שתדעו שאם הגירעון לתלמיד בתיכון הוא 681 שקל, מפני שאנחנו מוסיפים כמובן מעבר למה שאנחנו מקבלים ממשרד החינוך, הרי שב"אורט", על פי התחשיב המעודכן שקיבלנו מסמנכ"ל "אורט", הוא 1,000 שקל לתלמיד.

משתי סיבות: אני משווה את זה לתחשיב של "אורט", כי לפי התחשיב שלנו הגירעון הוא 2,000 שקל לתלמיד.

משתי סיבות: אז נוצר מצב כזה שגם הילדים שלנו נמצאים בצפיפות, אני יכולה לתת להם פחות משאבים, כי יותר משאבים הולכים לתלמידים שהם מעטים, וגם התלמידים הבינוניים נקלטים אצלנו.

משתי סיבות: אשר על כן היה לי ברור, כמו שהיה ברור גם לקודמי, מר אלי לנדאו, שיש לפתוח תיכון עיוני מקיף שלישי.

משתי סיבות: דרך אגב, אני גם הבטחתי את זה במערכת הבחירות וכשנכנסתי לתפקיד ידעתי שצריך להיפתח תיכון עיוני שלישי בהרצליה, כדי לחלק את התלמידים ושלא יהיו בבית ספר אחד 1,400 תלמידים, אלא 800 בכל בית ספר.

משתי סיבות: כך גם תהיה חלוקה שווה של המשאבים, גם משאבים פדגוגיים וגם משאבים פיזיים וכספיים.

משתי סיבות: אני רוצה לספר את הכרונולוגיה.

משתי סיבות: ב-1997 התקבלה החלטה, כנראה בניגוד לדעתו של מנהל אגף החינוך דאז, אבל התקבלה החלטה על ידי מר אלי לנדאו, שהוא פותח תיכון שלישי, שלא בשיתוף עם "אורט", בגלל אותן סיבות שציינתי – ירידה במצבת התלמידים והדימוי הלא חיובי, שיאלץ אותו להכריח הורים ותלמידים ללכת לבית ספר שהם לא רוצים.

משתי סיבות: יש לי מכתב של מנכ"ל "אורט" שהוא מאוד מאוד מתרעם על ההחלטה הזאת וכועס עליה.

משתי סיבות: כשנכנסתי לתפקידי בדצמבר 1998 הבעיה היתה לפתחי.

משתי סיבות: אני ידעתי שזאת אחת הבעיות החמורות ביותר שישנן בהרצליה ושאני צריכה לפתוח תיכון שלישי.

משתי סיבות: הייתי צריכה להחליט אם אני פותחת את התיכון השלישי עם "אורט" או בלעדיו.

משתי סיבות: בחודש פברואר הזמנתי את מנכ"ל "אורט" ועוד אנשים מהרשת, ודנו בבעיה.

משתי סיבות: דיברנו על התדמית ועל הסיבות מדוע התדמית של "אורט" בהרצליה היא כל כך ירודה.

משתי סיבות: מנכ"ל "אורט" אמר לי שהם עושים עכשיו פרוגרמה ושהם מקווים לשנות את התדמית.

משתי סיבות: ידעתי שכל שנה מאוד מאוד חשובה, כל שנה שאני לא מקבלת החלטה, למעשה אני גורמת לכך שהרוב יסבול והמיעוט יהנה.

משתי סיבות: אין לי ספק ש-360 התלמידים של "אורט" נהנים מרמה טובה, ממורים טובים, ממשאבים מאוד מאוד גדולים ומחלוקת משאבים, שלדעתי לא צודקת מבחינה ציבורית.

משתי סיבות: לעומת זאת הרוב, כמעט 3,000 תלמידים שלומדים מחוץ ל"אורט", סובלים.

משתי סיבות: זה דבר שלא בא בחשבון ומבחינתי כראש עיר זה היה דבר שלא יכול היה להימשך.

משתי סיבות: אמרתי במפורש למנכ"ל "אורט" וגם שלחתי לו תיקון לפרוטוקול שהיה.

משתי סיבות: אמרתי לו שניתן ניסיון של שנה אחת לפרוגרמה, ואם אכן יחול שינוי – אנחנו נשקול הקמת תיכון שלישי עם "אורט".

משתי סיבות: אלה בדיוק היו המילים שלי.

משתי סיבות: לי היה ברור שאם הפרוגרמה לא תצליח, אז התיכון השלישי יהיה ללא "אורט".

משתי סיבות: השנה עברה ומ-471 תלמידים שהיו בתשנ"ט המספר ירד ובתש"ס נרשמו רק 363 תלמידים.

משתי סיבות: זאת אומרת שהפרוגרמה באותה שנה לא הצליחה.

משתי סיבות: לפיכך הייתי חייבת לקבל החלטה.

משתי סיבות: מסרתי למנכ"ל "אורט" שאני אקבל את ההחלטה במהלך תש"ס.

משתי סיבות: ואכן, בפברואר תש"ס קיבלתי את ההחלטה להקים תיכון שלישי לא בשיתוף עם "אורט", מאותן סיבות שכרגע ציינתי - העיר זקוקה לתיכון שלישי, חייבת, זה מגיע לתלמידים, זה מגיע להורים.

משתי סיבות: אי לכך אני הזמנתי את מנכ"ל "אורט" ואמרתי לו שהחלטנו לפתוח את התיכון השלישי בלי "אורט" ושאני מבקשת ממנו כבר לקראת תשס"א לא לרשום לכיתות י', כי אנחנו יוצאים מהשותפות.

זבולון אורלב: היום אתם שותפים ב-50%?

23596: אנחנו שותפים ב-50% ולכן הגירעון גם הולך וגדל, כי ככל שיורדת מצבת התלמידים, אם משאירים את אותה רמה, הגירעון עולה.

זבולון אורלב: מה יהיה עם המבנה לפי התוכנית שלכם?

23596: המבנה הוא שלנו ולא של "אורט".

23596: הרעיון הוא שבתשס"א ובתשס"ב הכיתות שהן היום י' והן עולות לי"א וי"א שעולות לי"ב תשארנה באותו מקום.

זבולון אורלב: איפה ייפתח התיכון החדש?

23596: הוא ייפתח בתשס"ב באותו שטח שבו נמצא "אורט יד גיורא", אבל הכוונה שלי היא להעביר אותו ליד האוניברסיטה – המרכז הבין-תחומי - לאחד משאבים יחד עם תיכון "היובל" ולהקים קריית חינוך.

23596: אנחנו מתכוונים להקים שם מכללה טכנולוגית וליד זה להקים את התיכון השלישי, כאשר בבוא הזמן אנחנו רוצים גם להעביר את בית ספר "הראשונים".

23596: אנחנו רוצים לארגן את כל המשאבים במקום אחד.

23596: אנחנו מכינים עכשיו פרוגרמה חינוכית שהיא רה-ארגון מחדש של כל מערכת העל- תיכונית בהרצליה, עם אפשרויות שונות.

חיים בן-עמי: הואיל וכבר עברו כמעט חודשיים, שבהם היו עליות ומורדות, אני מוכן לומר שאני חולק על רוב הניתוח של גב' יעל גרמן, אבל אני מסתכל מזווית הראייה של מנכ"ל "אורט" והיא מסתכלת מזווית הראייה של עיריית הרצליה.

חיים בן-עמי: לא תמיד הזוויות מתלכדות לחדד כלייזר את הגדרת המטרה המשותפת והתהליך המשותף.

חיים בן-עמי: בהסכם שישנו בינינו, מי שנושא באחריות, שהיא עוברת את האחריות של גדרות חצר "אורט" בהרצליה – וזה לא "אורט יד גיורא" – המשמעות היא חלוקה של אזורי רישום ש"אורט" לא נמצא בתוכה.

חיים בן-עמי: אבל האחריות כראש רשות חינוך מוטלת על כתפיה של יעל גרמן, שצריכה לתת את הדין וחשבון לבוחריה.

חיים בן-עמי: אנחנו בנינו פרוגרמה, האמנו ואנחנו מאמינים שהיא איכותית, ועל רצף הזמן היא מסוגלת להביא בשורה.

חיים בן-עמי: נדמה לי שהמועד שבו היה הדיון הראשון עם גב' יעל גרמן, שזה היה סמוך למועד הרישום המיידי על בסיס דימוי שכולנו מסכימים שהוא בעייתי, הבאנו בהחלט מהלך שהוא בעיניי הולם את הציפיות.

חיים בן-עמי: המבחן יכול היה להיות במקרה הטוב רק השנה.

חיים בן-עמי: אבל אני לא יכול לכבול את ידיה של הגברת יעל גרמן, כאשר יש עליה אילוצים שעליי לא פועלים.

חיים בן-עמי: לכן אני מוכן לומר, שעל בסיס ההסכם שישנו, ובהסכם שנכנסנו אליו בשנת 1965 ותיקנו ואותו בשנת 1991, יש גם איך נכנסים לחופה וגם איך יוצאים מהחופה.

חיים בן-עמי: אז עברנו כבר כל מיני מהלכים של קשיים, אבל "אורט" אינו יכול ואינו מעונין לכפות את עצמו בשום מקום בו הוא איננו רצוי מאיזושהי סיבה.

חיים בן-עמי: אנחנו מאמינים שנקטענו בעיצומו של תהליך שיכול היה להבטיח הצלחה.

זבולון אורלב: זה אבסורד.

זבולון אורלב: מצד אחד הוא רוצה לסגור בית ספר ולא נותנים לו, ומצד שני הוא רוצה להמשיך ולא נותנים לו.

חיים בן-עמי: נכון.

חיים בן-עמי: לכן לא נכון להגיד ש"אורט" סוגר בתי ספר.

חיים בן-עמי: "אורט" לא התכוון לסגור בהרצליה וגם איננו מתכוון לסגור את "גאולה".

חיים בן-עמי: אני חושב שהמנדט והאחריות הם של גברת יעל גרמן.

חיים בן-עמי: המהלך שלפיו התבקשנו לא לרשום בתשס"א משמעותו להביא לסגירתו של בית הספר בשנת תשס"ב.

חיים בן-עמי: למיטב הבנתנו זה מהלך לא טוב.

חיים בן-עמי: זה מהלך שמזיק גם למורים וגם לתלמידים.

זבולון אורלב: איך זה מזיק לתלמידים?

חיים בן-עמי: משום שאם בשנה הזאת יש שלושה מחזורים של תלמידים בחצר, בשנה הבאה רק שני מחזורים ובשנה השלישית רק מחזור אחד, כאשר המשמעות היא שגם כל שנה מקצצים 30% מסגל ההוראה ושאין אווירת עשייה בתוך בית הספר.

חיים בן-עמי: לכן אמרנו לגברת יעל גרמן שכבר בתחילת תשס"א תקבל את ניהול בית הספר ואם היא מתכננת שממילא בתשס"ב תצמח שם התחלה של בית ספר חדש, שבית הספר ימשיך תחת עיריית הרצליה – בין אם כטכנולוגי ובין אם כעיוני.

חיים בן-עמי: ביקשנו לבצע תהליך של העברה ולא תהליך של סגירה.

חיים בן-עמי: היו קשיים והיו אי הבנות, ישבנו עם ארגון המורים ונדמה לי שאנחנו קרובים מאוד לסוף התהליך הרועש בעניין הזה.

חיים בן-עמי: למרות כל הכאב שכרוך בכך לרשת "אורט", אנחנו צריכים להסתכל על שני דברים: איך מחזירים את בית הספר לפעול כבר מיום חמישי, כדי להבטיח קודם כל את טובת הילדים.

חיים בן-עמי: אחר כך צריך לבדוק איך מבטיחים את מיטב הפתרונות לכל המורים.

חיים בן-עמי: אני מקווה שאחר כך הוויכוחים שיהיו בין עיריית הרצליה ובין רשת "אורט", איך מביאים את סוף העסקה הזאת לפתרון, לא יהיו בשולחן הזה.

זבולון אורלב: מה פרופיל התלמידים ב"אורט" הרצליה?

חיים בן-עמי: אני לא יכול לתת תשובה מדויקת, אבל בשכבה י' שהוכנסה השנה, כאשר סוכם על העדפה מתקנת כדי לשנות את פני החצר וליצור מהלך של דימוי אחר, כדי להוביל בית ספר מקיף לא עיוני, קלטנו 80 תלמידים מציון 8 ומעלה.

זבולון אורלב: איפה לומדים התלמידים החלשים של הרצליה?

23596: אצלנו.

חיים בן-עמי: בשכבה של י"א וי"ב היתה לנו כיתה אחת ברמת איכויות כמו שהזכרתי לגבי כיתה י', ויתר הכיתות היו מב"ר, הכוון וכו'.

חיים בן-עמי: זה המהלך שהיה, אבל רצינו ללכת בתהליך יציאה, כדי לאפשר פתיחת בית הספר.

זבולון אורלב: בשונה מהדיון על "אורט גאולה", פה אנחנו לא צריכים להיות סניגורים של תלמידים מאוכלוסיה חלשה שעלולה להיפגע?

23596: ממש לא.

חיים בן-עמי: זאת לא השאלה.

חיים בן-עמי: הסוגיה היא תלמידים ולא יצרים.

חיים בן-עמי: מדובר בתלמידים שמסוגלים להתמודד בבית ספר מקיף.

זבולון אורלב: חשוב לי לדעת את זה.

זבולון אורלב: יש לי דעות שונות לגבי אוכלוסיות שונות.

23596: כל האוכלוסיות החלשות נקלטו אצלנו, בתיכונים שציינתי.

ברזם יוסי: באתי לישיבה הזאת על מנת לזעוק את הזעקה של הילדים, שלמען האמת מזה כחודשיים לא לומדים.

ברזם יוסי: מיום שיצאה ההודעה מטעם העירייה על המהלך שצפוי לבית הספר, הילדים הפסיקו ללמוד ונכנסו למצב נפשי קשה מאוד.

ברזם יוסי: מצד שני המורים ברור שראשם לא היה נתון בדיוק ללמד את הילדים.

ברזם יוסי: בנוסף לכל הצרה הזאת נפלה עלינו שביתת המורים שהיום היא כבר בשבוע השלישי שלה.

ברזם יוסי: הבגרויות קרובות והילדים שלנו במצב נואש.

ברזם יוסי: הם למעשה לא לומדים כבר קרוב לחודשיים.

ברזם יוסי: אנחנו לא רואים את עצמנו צד לעניין, כי אנחנו מבינים שיש הסכם בין "אורט" לבין העירייה, לגבי מה יקרה במידה שהסכם ביניהם יותר.

ברזם יוסי: אנחנו זועקים על דבר אחד: מדוע לחתוך מהלך תקין של בית ספר, על ידי הפסקת רישום של שנה.

ברזם יוסי: הרי יש לכאורה מצוקה של בתי ספר תיכוניים אחרים, של ילדים שלומדים בקרוואנים.

ברזם יוסי: אדרבא, אם העירייה נוטלת על עצמה את ניהול בית הספר החל מהשנה הקרובה, ואנחנו מקווים שבאמת הולכים לקראת הקמה של מכללה טכנולוגית-הומניסטית, משמע שהכיוון הטכנולוגי אמור להתקיים.

ברזם יוסי: הכוח המקצועי קיים, האמון שלנו – ההורים והילדים – בבית הספר הוא מעל ומעבר ואין לי אלא להוסיף על התשבחות שנשמעו על בית הספר.

ברזם יוסי: הפגיעה בילדינו חמורה במיוחד, לאור העובדה שהילדים מדברים היום במונחים של "הורסים לנו את הבית".

ברזם יוסי: כמה ילדים בבתי ספר אחרים תשמעו אותם מדברים על "הורסים לנו את הבית", כאשר מדברים על בית ספר?

ברזם יוסי: לדעתי העניין הזה של החיתוך של השנה, שנובע לכאורה מטעמים כאילו משרד החינוך לא מאפשר הקמה של בית ספר תיכון שלישי, אלא אם כן תהיה הפסקה של שנה ברישום, הוא משהו אדמיניסטרטיבי.

ברזם יוסי: כך אנחנו קיבלנו את הדברים בכתב, שבמידה שתופסק ההרשמה ללימודים ותהיה מין הפסקה אדמיניסטרטיבית, בהמשך כן יתאפשר הרישום, כי עיריית הרצליה תוכל אולי להציג שיש כרגע שני תיכונים ושהם זקוקים לשלישי.

ברזם יוסי: אנחנו ההורים טוענים שהילדים שלנו כבר שם, המורים שם ועל הצוות אפשר לומר רק דברים טובים.

ברזם יוסי: אם כך מדוע שלא יימשך מהלך תקין של המשכיות בקיום בית הספר, תוך רישום של שכבה חדשה, על מנת להקל את מצוקת הדיור בתיכונים הקיימים.

ברזם יוסי: אדרבה, מדוע להעמיס בשנה הבאה על השניים הקיימים עוד קרוואנים?

ברזם יוסי: בואו לחצר הזאת.

ברזם יוסי: אנחנו מבינים שהיא לא תיקרא יותר "אורט", אבל ניתן לעשות מהלך של שיווק, פרסום או כל דבר אחר, על מנת להביא לשם תלמידים.

ברזם יוסי: ההבדלים בין בתי הספר קיימים, ואם בבתי ספר אחרים לומדים ילדים תשע יחידות מחשבים, בבית הספר הנוכחי לומדים 15 יחידות מחשב.

ברזם יוסי: המהלך הזה הוא לטובת הילדים – שספגו כבר מכה שאני לא יודע איך מתקנים את הנזק הזה – וגם לטובת הציבור, כי הוא מהלך המשכי, תקין, תוך כדי, ושממנו תצמח בהמשך המכללה.

ברזם יוסי: מדוע צריך לקטוע לשנה?

ברזם יוסי: מה החיתוך הנוראי הזה?

ברזם יוסי: הרי מורים לא יישארו בבית ספר אם הם בבית ספר שהוא בתהליך של גוויעה ובשנה הבאה האוכלוסייה שהם אמורים ללמד קטנה.

ברזם יוסי: ברור לכולם שהמורים הטובים שיש שם יחפשו לעצמם מקום אחר.

ברכה מציאל: אני רוצה לחזור להתחלה ואולי לסגור את המעגל.

ברכה מציאל: מנכ"ל רשת "אורט" פתח את הפגישה ומחה על השם שניתן לישיבה.

ברכה מציאל: אני חושבת שהשם מאוד קולע.

ברכה מציאל: אני חושבת שלרשת "אורט" יש מדיניות מאוד ברורה לסגור בתי ספר שהם לא רווחיים.

ברכה מציאל: אנחנו לא אנשים שיש לנו אינטרסים לא ענייניים.

זבולון אורלב: זה לא רלוונטי עכשיו.

ברכה מציאל: אנחנו עדים לעובדה ששישה בתי ספר לפחות בשנתיים-שלוש האחרונות, הועברו בעלות או נסגרו.

ברכה מציאל: לדוגמה: "אורט גייל" עבר לרשת "עמל", "אורט צריפין" ו"אורט תל-השומר" - -

חיים בן-עמי: את צריכה לדייק.

חיים בן-עמי: ב"אורט צריפין" לא קרה שום דבר.

ברכה מציאל: אנחנו שומעים על "אורט גאולה" שיש כוונה לסגור אותו.

ברכה מציאל: יש את "אורט קנדי" בירושלים שחושבים לסגור.

ברכה מציאל: כל אלה מעידים שזו מדיניות, שבתי הספר החלשים מועברים או לידיים אחרות או נסגרים.

זבולון אורלב: כל אלה בתי ספר תעשייתיים.

ברכה מציאל: תקרא לזה איך שאתה רוצה – מבחינתנו אלה ילדים ואלה מורים.

ברכה מציאל: גם אם זה לא נעים לשמוע, זה המצב והגיעה העת שניתן את הדעת על זה, כי אחרת בשנה הבאה נשב על "אורט" לוד, בעוד שנתיים על "אורט קנדי" ואחרים.

ברכה מציאל: לגבי "יד גיורא" – אני מקווה שהסכסוך יגיע לקצו ממש בזמן הקרוב.

זבולון אורלב: זאת בשורה טובה.

זבולון אורלב: אנחנו מאוד מפצירים בכם ואם יש משהו שאני או המנכ"לית יכולים לעזור לכם להגיע לסיום, אנחנו נשמח מאוד, כי בסך הילדים ניזוקים.

אורי גרומן: אני רוצה להצטרף לדברים של גברת ברכה מציאל.

אורי גרומן: אני שמח על הדברים האחרונים של גברת שלומית עמיחי.

אורי גרומן: אנחנו כהסתדרות המורים פונים למשרד החינוך, כי אנחנו רואים שראשי הערים, רשת "אורט" ורשת "עמל", רוצים להתקלף מהחינוך שהוא כביכול "בשוליים".

אורי גרומן: אני אומר את זה במרכאות כפולות ומכופלות.

אורי גרומן: האחריות מוסרת מעליהם והילדים האלה עומדים בפתח של פיתויים אחרים, מכיוון שאין להם פתרונות.

אורי גרומן: אני יכול לתת דוגמאות לבתי ספר כאלה.

אורי גרומן: "אורט קנדי", מועברת לרשת שאיננה עם בסיס כלכלי, לרשת "הנוער העובד".

אורי גרומן: ב"יד גיורא", יש איזשהו סידור של "חניקה", מכיוון שאין המשכיות לבית ספר זה, שכן לא שמענו כאן בצורה ברורה ש"יד גיורא" אכן ימשיך להתקיים כבית ספר שלישי ובצורה ברורה.

זבולון אורלב: למה אתה אומר את זה?

אורי גרומן: כי כך התרשמתי.

זבולון אורלב: אני אומר לך שאני התרשמתי אחרת.

זבולון אורלב: שמעתי את דבריהם של גברת יעל גרמן ומר בן-עמי, אבל כאשר מונעים את ההרשמה של שכבה נוספת, זאת מגמה של חניקה.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: הם סוגרים את "אורט יד גיורא" ופותחים בית ספר מקיף שלישי.

אורי גרומן: צריך לשאול אם באמת כך מובטח שהילדים של בית ספר "יד גיורא" ימשיכו בבית הספר החדש, באותו מקום עד המעבר.

23596: כך זה יהיה.

זבולון אורלב: ראש העיר אמרה את זה קודם בצורה ברורה בלי שהיא נשאלה על כך.

אורי גרומן: בית ספר שער הנגב נסגר ולתלמידיו אין פתרון.

אורי גרומן: על בית ספר "גאולה" שמענו.

אורי גרומן: בית ספר "דשנים" – הועבר בשנה שעברה לרשת נוער תעשייתי, ללא בסיס כלכלי, ללא שום איתנות.

אורי גרומן: אנחנו כל היום מתמודדים מול מורים ותלמידים.

אורי גרומן: ואם אתם באמת חושבים על התלמידים, אנא תנו פתרון לילדים האלה.

אורי גרומן: "אורט גייל" בחיפה עשו עסקה עם רשת "עמל", אבל זה משחק מכור מבחינת הנושא הזה.

אורי גרומן: היום רשת "עמל" גם רוצה להתקלף מבית ספר זה ולהעביר אותו ל"נוער העובד".

אורי גרומן: אני רוצה להדגיש שוב ש"הנוער העובד" הוא ללא בסיס כלכלי ובכל חודש יש ויכוחים אם כן ישלמו את המשכורת ואם ילדים כן ילמדו או לא ילמדו.

אורי גרומן: לכן אני פונה אליך, יושב ראש הוועדה, ואל מנכ"לית משרד החינוך.

אורי גרומן: אני חושב שמשרד החינוך צריך לתת את הדעת אם באמת הרשתות האלה הפכו לרשתות שנותנות מענה מצוין לחינוך אחר ולא לחינוך שהתכוונו לו.

זבולון אורלב: אני חושב שכל בתי הספר שציינת הם לא בתחום אחריות משרד החינוך והמנכ"לית היתה מוכנה בהחלט לקבל אותם למשרד החינוך.

זבולון אורלב: למיטב ידיעתי "אורט" מקבל עבור ילד בבית ספר תעשייתי פחות ממה ש"אורט" מקבל עבור ילד דומה בבית ספר במגמה טכנולוגית של משרד העבודה.

משה קרפל: יש הרבה דברים פחות, אבל לא זה.

זבולון אורלב: אני יודע שיש משהו פחות.

זבולון אורלב: אז אני לוקח בחזרה את ההגדרה ואומר שמקבלים פחות.

אורי גרומן: אני פונה ליושב ראש ועדת החינוך, כי באמת קל מאוד לגלגל את זה למשרד העבודה, אבל אני רוצה לפנות אל היושב ראש כנציג המורים והתלמידים – לא יעלה על הדעת שהילדים האלה יהיו מופקרים לכל רוח.

אורי גרומן: אסור לנו בשום אופן להסכים שיקרה מה שקורה היום באירופה, בגרמניה ובצרפת, שעבודה זרה כובשת, כי התקלפו מאותם ילדים שצריכים לתת להם את הטכנולוגיות הפחות היי-טק.

אורי גרומן: אם לא נפעל עכשיו, אנחנו נעמוד בפני בעיה שהיא איננה רק בעיה חינוכית.

חיים בן-עמי: עד למשפט האחרון של מר גרומן, אני מוכן לחתום על כל מה שהוא אמר.

חיים בן-עמי: המשפט האחרון מפתיע אותי.

חיים בן-עמי: נדמה לי שמורה במדינת ישראל איננו ממלא מקום של ראש האגף להכשרה מקצועית במדינת ישראל.

חיים בן-עמי: נדמה לי שאין לאף אחד במדינת ישראל בשנת אלפיים תוקף מוסרי לומר לילד בן 14 שהוא יהיה פחח רכב או משהו אחר.

חיים בן-עמי: אין תוקף מוסרי לכך.

חיים בן-עמי: הרשתות מימנו בג"ץ שהורה למשרד החינוך לנמק מדוע הוא לא יקלוט את החינוך התעשייתי תחת מטרייתו.

חיים בן-עמי: זה לא בשאלת התקבולים לבתי הספר, אלא שבקונספט יש באג שלעניות דעתי הוא תקוע בחוק החניכות 1953.

חיים בן-עמי: צעקתם של ארגוני המורים נובעת מהעובדה שילדים מדירים רגליהם משם.

חיים בן-עמי: זה לא חינוך ראוי.

חיים בן-עמי: משרד העבודה מטעמים שונים מנהל תהליכים שפוגעים בתוך המרקם שלו.

חיים בן-עמי: למרות שאנחנו מנהלים בית ספר תעשייתי טוב בחיפה, הם פתחו 16 כיתות בסביבה.

חיים בן-עמי: אז 16 כיתות לא יכולות לחיות, "אורט" בחיפה לא יוכל לחיות, והם מחזיקים 40 ילדים בסד"מ על יד בית ספר "אורט גייל" בחיפה.

חיים בן-עמי: בתוצאה הסופית, כדי לעשות איכות – ופה אני סוגר מעגל לכיוון "גאולה" - אי אפשר להחזיק 200 ילדים עם שש מגמות בכיתות של שמונה תלמידים.

חיים בן-עמי: זה לא נמצא בשום סטנדרט.

חיים בן-עמי: כדי לאפשר את האיכויות האלה, בית ספר צריך להיות בסדר גודל כזה שמאפשר לו משאבי פדגוגיה, שהרי תקורות הן דבר קבוע.

חיים בן-עמי: משכורתה של הגברת לאה פאר, שמשמעותה X כסף, זה על חשבון הילדים.

חיים בן-עמי: אנחנו בעד להביא לאיגום כל המשאבים של בתי ספר תעשייתיים.

חיים בן-עמי: אנחנו מובילים את זה עם תקציב ענק שלנו.

חיים בן-עמי: מי סחב את תלמידי בית ספר תעשייתיים לבגרויות?

שלומית עמיחי: הלוואי שיכולנו לקבל את בתי הספר התעשייתיים, אנחנו רוצים ומעונינים, למרות שאתם יודעים שאלה לא חיים קלים.

שלומית עמיחי: אבל זה יעדנו, אנחנו טובים בזה וחבל שאנחנו לא עוסקים בזה.

שלומית עמיחי: "אורט" זה לא רק חזקים.

שלומית עמיחי: יש "אורט" בעפולה, בית שאן, ירוחם ולא רק במקומות חזקים.

זבולון אורלב: "אורט גאולה" זו ההוכחה ש"אורט" יודעים לטפל באוכלוסיות חלשות ומצליחים להביא אותם להישגים בלתי רגילים.

שלומית עמיחי: לגבי "אורט" הרצליה – לא היינו שותפים לתחילת המהלך הזה.

שלומית עמיחי: לעניות דעתי ולטעמי הקדימו קצת את העגלה לסוסים.

שלומית עמיחי: אני חושבת שאם היו יושבים נטו נטו, אולי היינו ביחד מתכננים את המהלך קצת שונה.

שלומית עמיחי: לדאבוני ואני יכולה לומר גם לכעסי, האקט הראשון היה השבתת הילדים.

שלומית עמיחי: אני חושבת שזה רע, כי נקבע פה איזה סטנדרט שאני לא מבינה למה היה צריך לקבוע אותו.

שלומית עמיחי: אני לא מבינה למה אי אפשר היה להתדיין בלי ההשבתה ורק אם זה לא הולך להשבית.

שלומית עמיחי: לא נתנו צ'אנס לדבר בלי השבתת ילדים.

שלומית עמיחי: זה חמור וזה רע ואסור היה שיקרה דבר כזה.

שלומית עמיחי: בנושא הזה אני יכולה רק להצטרף למחאה של כל מי שמוחה.

שלומית עמיחי: בעניין הזה יכולנו לסייע רק ברמת הדיבור, התיווך, ולא יותר מזה.

שלומית עמיחי: בסך הכל אני מאמינה שכרגע, לעיריית הרצליה יש אפשרות להציע מערכת חינוכית טובה עם פתרונות לילדים החזקים והחלשים ואין לנו אלא ללכת איתם במהלך הזה ולעזור להם בזה.

זבולון אורלב: נותרה עדיין בעיה, שרשת "אורט" אומרת ואומר גם נציג ועד ההורים, שהסיטואציה שבקמפוס לא רושמים ומשנה לשנה מספר התלמידים והמורים פוחת, גורמת לאווירה לא חיובית וכל אחד יכול להבין איזה אווירה יש במצב כזה.

זבולון אורלב: איך מתמודדים עם הדבר הזה?

23596: לאחר שביקשתי מ"אורט" לא לרשום לתשס"א, "אורט" ביקשו לצאת מהשותפות וכפי שמר חיים בן-עמי אמר:

23596: אם לא רוצים אותנו, אנחנו הולכים.

23596: הם יכלו להמשיך בכיתות י"א וי"ב.

23596: מרגע שהם בחרו לצאת, אמרתי שעיריית הרצליה לוקחת את האחריות על הילדים.

זבולון אורלב: כלומר, משנה הבאה אתם אחראים על כיתות י"א וי"ב?

23596: אנחנו אחראים לכך שאותם תלמידים שהתחילו בכיתה י' תחת רשת "אורט", ימשיכו את לימודיהם.

23596: "אורט" יוצאים ואנחנו נכנסים.

זבולון אורלב: אז למה אתם לא מתחילים לרשום?

23596: מבחינה פופוליסטית ופוליטית היה לי נורא קל לקבל את הפתרון הזה ואף הצעתי את הפתרון הזה למנהלי בתי הספר ולמנהלת אגף החינוך.

23596: נתתי שתי אפשרויות – אמרתי שיש לנו בעיה של צפיפות ולכן אולי כדאי לקחת את המחזור שיעלה לכיתה י' בתשס"א כמו שהוא ושילמד ב"אורט".

23596: למרות שאני באה מתחום החינוך, אני לא מתיימרת לקבל החלטות בתחומים האלה, כי אני מקבלת החלטות פוליטיות, אבל לא מקצועיות.

23596: לפיכך הושבתי ועדה חינוכית עם המפקחת של משרד החינוך, גלית שטאובר, עם שני מנהלי התיכון הקיימים ועם עוד מספר גורמים חינוכיים.

23596: הם הגיעו למסקנה שזה לא פתרון נכון מבחינה פדגוגית ולטווח ארוך.

23596: הם הגישו לי את המסקנה הזאת ואת ההמלצה לקחת פסק זמן לתשס"א, ובתשס"ב כבר נרשום לתיכון החדש באותו מתחת של "יד גיורא".

23596: הוועדה אמרה שזה לא אפשרי לגבי תשס"א, כי צריך להיערך עם שני התיכונים האחרים וכי לתלמידים יש עדיין את התדמית של בית הספר והם לא ירצו ללכת.

23596: זו תהיה ממש מלחמת עולם עם אותם תלמידים שלא ירצו ללכת, כי אנחנו נצטרך להכריח אותם.

23596: גם היועצות נכנסו לתמונה ואמרו שהתלמידים לא יקבלו את זה ברוח טובה.

23596: אני חושבת שצריך לשבת ולעשות פרוגרמה רצינית.

23596: זה לא יהיה רציני מבחינה פדגוגית, למרות שמבחינתי זה יהיה יופי מבחינה פוליטית, אבל אני בחרתי בדרך הקשה.

23596: אם היינו חוזרים אחורה ולא הייתי מקבלת את ההחלטה, היו נרשמים ל"יד גיורא" בין שתיים לשלוש כיתות.

23596: אין הבדל בחצר בין עוד שתיים או שלוש כיתות או פחות שתיים או שלוש כיתות.

23596: שני מנהלי בתי הספר התיכונים כבר ישבו והכינו תוכניות חברתיות בשיתוף עם אותם תלמידים שיישארו ב"יד גיורא".

23596: אנחנו נשתדל ככל יכולתנו כדי להקל על התלמידים.

יוסי ברזם: אני מבקש למחות על הדברים, מכיוון שלא מדובר רק ב-80 תלמידים של כיתה י', אלא יש גם תלמידים בכיתה י"א, כך שהמספר גבוה יותר.

יוסי ברזם: דבר שני, אני מבין שכל ההתייעצות בנושא הפדגוגי, של רישום כיתות י' בשנה הבאה, נעשה מאז ההודעה והוא לא נעשה לפני כן, כלומר הוא נעשה בדיעבד.

יוסי ברזם: דבר שלישי, לא ניתנה לרשת "אורט" או לבית ספר "אורט יד גיורא" הזכות להשתתף במצגת שנעשית לילדים, על מנת לשכנעם ללמוד במקום מסוים.

זבולון אורלב: אני משתדל להיות ריאלי.

זבולון אורלב: אני מבין שמחר עומד להיחתם ההסכם.

אורי גרומן: אני לא בטוח שההסכם ייחתם, כי כאן הוצג שכביכול ביד גיורא רוב המורים שייכים לארגון המורים, אבל אני מבקש להזכיר ש-21 מתוך 50 המורים הם חברי הסתדרות המורים.

אורי גרומן: לא נוהל איתנו שום משא ומתן ולא היינו בסוד העניין.

אורי גרומן: לכן יכול להיות שלא נהיה כלולים בהסכם.

זבולון אורלב: איך זה שהסתדרות המורים לא היתה בסוד העניין?

שמעון הראל: לנו הוצג שהמורים הם חברי ארגון המורים.

אורי גרומן: אנחנו אומרים את זה כבר מספר שבועות.

צביקה פלג: רוב המורים שייכים לארגון המורים ולכן נוהל איתם משא ומתן.

זכריה ספיר: מה זה רוב?

זבולון אורלב: 30 מתוך 48 זה רוב.

חיים בן-עמי: אני רוצה לדייק.

חיים בן-עמי: מדובר ב-48 מתוך 63.

חיים בן-עמי: כמו כן, מי שהכריז על השביתה היה ארגון המורים ולפיכך נוהל המשא ומתן עם ארגון המורים.

יוסי ברזם: אנחנו כהורים חרדים בעיקר מהנושא של איך ייראה בית הספר בשנתיים הבאות.

את הישיבה: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך ללוות את התוכנית, כדי למזער את הנזקים העלולים להיות לתלמידים הוותיקים בבית ספר "יד גיורא".

את הישיבה: הוועדה פונה לכל הנוגעים בדבר כדי לסיים את הסכסוך הפרופסיונלי בדחיפות ולהביא לחידוש הלימודים ביום חמישי השבוע.

את הישיבה: אני מבקש ממנהל אגף כוח אדם בהוראה לעדכן אותי ביום רביעי בלילה באשר לסיום הסכסוך.

את הישיבה: אני מודה לכל המשתתפים, הישיבה נעולה.

את הישיבה: - - - - - - - - -