ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 88, 2000-03-15 10:15

חברי הוועדה: קולט אביטל ענת מאור גינדי ריגר

מוזמנים: אדי הרשקוביץ – סמנכ"ל וראש מינהל כלכלה ותקציבים דוד טוקר – מנהל המינהל לחינוך התיישבותי עו"ד איריס שלו משה ויטמן – מפקח כולל במועצות אזוריות חיים זמורסקי – יו"ר ויצ"ו יחיאל שילה – מנהל אגף קליטה והשמה במינהל לחינוך התיישבותי דב ענבר – יו"ר תא מנהלי כפרי נוער ומנהל מקוה ישראל זאב מילר – מנהל "אשל הנשיא" שאול אלבז – מנהל כפר נוער שפיה מרכז המועצות האזוריות: שרגא שמר – סמנכ"ל אילן שדה – ראש מועצה אזורית מנשה ויו"ר ועדת חינוך דוד טוביאנה – ראש מועצה אזורית חבל מודיעין תנועת הקיבוצים: יונה פריטל – מנהלת מחלקת חינוך חינה קורן עזרא רבין הסתדרות המורים: אורי גורמן זכריה ספיר – חבר הנהלה מוזמנים נוספים: צבי שטרן – מרכז איגוד מוסדות חקלאיים אחרים: יואב הס לימור סלומון על סדר היום: קיצוץ במינהל לחינוך ההתיישבותי ועליית הנוער

נרשם על-ידי: היו"ר זבולון אורלב: רבותיי, קיבלתי פניה מגברת יונה פריטל, שהיא מנהלת המחלקה לחינוך בתנועה הקיבוצית המשותפת, המאוחדת, המלוכדת, המלוכדת – אסור להגיד, בעניין הקיצוצים בחינוך ההתיישבותי.

נרשם על-ידי: הואיל והזמן מצומצם, אז הכל בצמצום.

נרשם על-ידי: יונה פריטל: אני אפתח בזה שאני אומר שלפני שנה ניהלנו מאבק לא פשוט לשנות את החלטות הממשלה, לבטל את המינהל לחינוך התיישבותי, כזכור לך, כזכור לכולנו, והצלחנו לבטל את ההחלטות ההן, וההרגשה שלנו שיש כמה נושאים שעדיין לא סר האיום בעניינם מהמינהל לחינוך התיישבותי, ואני רוצה להציג אותם בצורה תמציתית, נקודתית, ואנשים יוכלו להוסיף כאן, כי נמצאים כאן כל המיגזרים במינהל ההתיישבותי.

נרשם על-ידי: נתחיל בזה שלפחות שני נושאים – ויפתחו את זה אחרים אחריי – לא ניתנה להם תשובה עד היום, למרות ששונו החלטות הממשלה.

נרשם על-ידי: זה בנושא של מכסת התלמידים לפנימיות ובנושא של תקציבי האחזקה לפנימיות.

נרשם על-ידי: אלו שני נושאים שעדיין לא נפתרו מהמאבק הקודם.

נרשם על-ידי: אבל, בנוסף לשאלות האלה, התעוררה בעיה חדשה, שבה רצינו לשתף את הוועדה ואותך.

נרשם על-ידי: המינהל לחינוך התיישבותי הוא מינהל שקיים הרבה מאד שנים.

נרשם על-ידי: הוא מכיל בתוכו את כפרי הנוער, את בתי הספר של ההתיישבות, עם הצרכים המיוחדים מאד, עם הבנה והכרה שיש פה מערכת צרכים ייחודית, בגין ההתחנכות המיוחדת הזו של כפרי נוער ובתי ספר אזוריים.

נרשם על-ידי: אנחנו הזעקנו את יושב ראש הוועדה ואת הוועדה, בנושא של החשש לקיצוץ משמעותי בתקציבי המינהל לחינוך התיישבותי, בעקבות האמירה, הנסיון, להפחית את שכר הלימוד הניתן בגין הצרכים המיוחדים, בגין המסלולים המיוחדים- ענת מאור: אולי לפרוטוקול, מה זה נקרא חשש?

נרשם על-ידי: אני מבינה שהוקמה איזו ועדת בדיקה?

יונה פריטל: המשרד, עם לוח זמנים מאד מזורז, ובו נאמר שכוונת המשרד לבדוק את שכר הלימוד במינהל ההתיישבותי, במגמה להפחיתו ולהתאימו למסלולים העיוניים.

ענת מאור: יונה פריטל: לי אין המכתב כאן.

ענת מאור: אינני יודעת אם מישהו הביא.

ענת מאור: אנחנו שלחנו את כל החומר.

ענת מאור: לאחר קבלת סיכום הפגישה, אנחנו מיד כינסנו את כל המיגזרים שקשורים במינהל ההתיישבותי, שיתפנו את האירגונים – את אירגון המורים העל יסודיים ואת הסתדרות המורים, משום שהמשמעות היא קודם כל, משמעות של פגיעה חינוכית מאד קשה, שזה עיקר העניין, פגיעה קשה במסלולים הייחודיים של המינהל לחינוך התיישבותי וכל התכניות החינוכיות שקשורות אליו לצרכים המיוחדים שלו, וכמובן, בעקבות זה, גם פיטורי מורים וכל מה שקשור במערכת החינוכית.

ענת מאור: לכן אנחנו מעלים את זה כאן, בצורה חד משמעית, שאנחנו פונים לוועדה לסייע לנו להמשיך ולהכיר במינהל ההתיישבותי על המסלולים המיוחדים שלו ועל הצרכים המיוחדים שלו.

ענת מאור: נמצאים כאן נציגי המיגזרים, ואני מציעה שהם יוסיפו.

ענת מאור: חיים זמורסקי: שמי חיים זמורסקי.

ענת מאור: אני מנהל המחלקה לבתי ספר וכפרי נוער של ויצ"ו, ואני כאן, במסגרת איגוד הבעלויות, ביחד עם מר צבי שטרן, שהוא המזכיר של איגוד הבעלויות.

ענת מאור: אני רוצה להתחיל דווקא בשורות התחתונות, ואחר כך ללכת כלפי מעלה בקיצור נמרץ.

ענת מאור: קיצוץ בכספי המודרכות פירושו לגרום להתמוטטות של כפרי הנוער.

ענת מאור: ענת מאור: אני פונה למנהלת הוועדה, גברת יהודית גידלי.

ענת מאור: נאמר פה שהגיע סיכום פגישה של ועדה במשרד החינוך לבדיקת הקיצוצים וכולי.

ענת מאור: האם זה נמצא בידי היושב ראש?

ענת מאור: האם אפשר לראות במה מדובר?

יהודית גידלי: ענת מאור:

יהודית גידלי: אני מבקשת שתדאגו איך להמציא את המכתב הזה, שהוא יהיה בפני היושב ראש עכשיו, שנוכל להתייחס בהחלטות לדבר מוצק.

יהודית גידלי: זה לא דיון אקדמי.

יהודית גידלי: נוכל אולי לקבל את זה בפקס.

חיים זמורסקי: שקיצוץ בכספי המודרכות, זה גרימת התמוטטות כל מירקם מערך כפרי הנוער.

חיים זמורסקי: אני אלך קצת אחורה.

חיים זמורסקי: לפני קצת למעלה מ10- שנים, האוצר, בראשותו של מר שי טלמון, המינהל לחינוך התיישבותי ונציגים שונים באיגוד הבעלויות שמייצגים רשתות אלה או אחרות, נכנסו למשא ומתן עם משרד החינוך והאוצר, והאוצר הכיר בצורך לשנות בדרך כל שהיא את מה שנקרא '"סל לאור".

חיים זמורסקי: סל לאור, זה סל אנכרוניסטי, שלפיו משלמים כספים פר ילד לפנימיה.

חיים זמורסקי: מכיוון שאז לא דנו בשינוי הסל, דנו איך להשלים את הצרכים המוכרים והמוכחים, בהפרש בין סל לאור, לבין הצרכים בפועל.

חיים זמורסקי: נקבעה ועדה, זו לא הייתה גחמנות של הבעלויות.

חיים זמורסקי: האוצר חתום על ההסכם עם כל בעלות בנפרד, וההסכם הזה התנהל, פחות או יותר באופן סביר, במשך 10 שנים.

חיים זמורסקי: אני רוצה להגיד כאן דבר, שאולי הוא יפתיע.

חיים זמורסקי: גורם שילטוני אחר, לא פחות חשוב ולא פחות בכיר, מתקצב את הפנימיות בדרך אחרת.

חיים זמורסקי: זהו משרד הרווחה.

חיים זמורסקי: משרד הרווחה הכיר מזמן בצורך להתנתק מסל לאור.

חיים זמורסקי: חתך התלמידים – ויושב כאן הקולט הראשי, ששמו מר יחיאל שילה, ואפשר לשאול אותו – חתך התלמידים המושמים על ידי הרווחה ועל ידי עליית הנוער, דומה ואולי אפילו זהה.

חיים זמורסקי: כל קיצוץ פירושו גירעון מצטבר שבין חצי מיליון למיליון שקל לכל כפר לשנה, כאשר הבעלויות, שגם הן לא נהנות היום מעודף כספים, ממשיכות לעמוד בתנאי ההסכם, שהן מממנות 50% מההסכם עם האוצר, ולאט לאט האוצר מקצץ מכספי המודרכות.

חיים זמורסקי: היום הקיצוץ עומד על 20 מיליון שקל, זה אומר כ2,000- שקל לכל תלמיד.

חיים זמורסקי: תכפילו את מספר התלמידים, כפי שאמרתי, זה תלוי בכפר, זה בין 400,000 למיליון שקל.

חיים זמורסקי: אני רק מודיע כאן לוועדה, שקיבלתי הנחיות מהיושב ראש שלנו, להודיע כאן שאם הדברים לא ייפתרו – ואנחנו מנסים כבר כמה חודשים טובים לפתור את הבעיה, הלימודים לא יתחדשו בכפרי הנוער אחרי פסח.

חיים זמורסקי: ענת מאור: טוב.

חיים זמורסקי: דבר כזה אני לא רוצה לרשום בהעדר היושב ראש.

חיים זמורסקי: האם יש להוסיף מידע?

חיים זמורסקי: אורי גורמן: אני מהסתדרות המורים.

חיים זמורסקי: אני רוצה להעיר שתי נקודות נוספות.

חיים זמורסקי: אנחנו, כהסתדרות מורים, מדי יום ביומו עוברים בכפרי הנוער, ועדים לחרדה וחוסר הוודאות של המורים, ובוודאי שאני הפעם מוסמך לייצג גם את התלמידים.

חיים זמורסקי: חוסר הוודאות הוא בעוכרינו ודבר כזה לא יכול להימשך.

חיים זמורסקי: ענת מאור: חוסר הוודאות על כל השאלה.

חיים זמורסקי: כל פעם מחדש.

חיים זמורסקי: אורי גורמן: על כל מה שעומד להתרחש.

חיים זמורסקי: כל הטלטלה הזאת שכפרי הנוער עוברים מדי שנה בשנה, כל חוסר ההחלטות וחוסר המעש בנושא הזה יוצרים מצב של חוסר ודאות, מערכת לא תקינה, מערכת חינוך שאיננה מתפקדת כפי שצריכה לתפקד.

חיים זמורסקי: בוודאי אני בא כאן להרים את קולם של הילדים.

חיים זמורסקי: לא יעלה על הדעת שמדינה מתוקנת, ובעיקר מדינת ישראל, שקולטת עליה ויודעת מה המשמעות של אותם קיצוצים במספרי ילדים לכפרי הנוער, היא זאת שמחליטה שלא לאפשר לאותם ילדים להגיע לכפרי הנוער – אולי זו תחנתם האחרונה והראשונה לקליטה נכונה, ותחנתם האחרונה בפני התדרדרות לאן שאנחנו צריכים למנוע אותם מלהגיע.

חיים זמורסקי: אני אישית, כבוגר כפר נוער, מאמין שהחינוך הערכי, החינוך האמיתי, באמת ניתן בכפרי הנוער לאותם אלה שזכאים, והמערכת אינה מאפשרת.

חיים זמורסקי: עוד חצי משפט, כי באמת הדבר הוא חשוב מאד.

חיים זמורסקי: אני מצפה שמשרד החינוך, ובעיקר ועדת החינוך של הכנסת, אכן יחליטו אחת ולתמיד, להיכן אנחנו פונים.

חיים זמורסקי: אנחנו תומכים בכך שהאגף לחינוך התיישבותי ימשיך בדרכו ויקבל עבור הילדים האלה תוספת תקציב.

חיים זמורסקי: ענת מאור: תודה.

חיים זמורסקי: אחרון הפתיחות – מר אילן שדה.

חיים זמורסקי: אילן שדה: אני חושב שאנשי משרד החינוך ואולי גם האוצר בחינוך, צריכים לדעת שקודם כל, אנחנו איננו מתביישים בחינוך ההתיישבותי, ואנחנו גאים שיש לנו חינוך טוב.

חיים זמורסקי: אני חושב שהמינהל לחינוך התיישבותי וכל מה שישנו בו הוא דבר טוב, וחשוב שיישאר דבר טוב במשרד החינוך.

חיים זמורסקי: זה דבר שקיים בהתיישבות, זה דבר שהוא חלק מהדברים שמחזק את ההתיישבות, ועדיין משאיר אוכלוסייה בהתיישבות, וגם מושך קצת אוכלוסייה להתיישבות, כי אומרים, יש חינוך טוב.

חיים זמורסקי: זה חינוך שעולה הרבה יותר כסף.

חיים זמורסקי: נגענו בחלק מן הדברים בישיבה הקודמת, בפיזור ובכל מה שקשור לחינוך הזה, מעבר לערכים שישנם בחינוך הזה, ואני לא מתבייש.

חיים זמורסקי: אני חושב שצריכים להיות גאים, שכל החניכים מהחינוך הזה הולכים לצבא; ביחידות הקרביות ובכל מקום תמצאו את החניכים האלה בראש.

חיים זמורסקי: אני חושב שצריך להגיד את זה.

חיים זמורסקי: זה לא פחות חשוב למדינת ישראל, שיש דבר מהסוג הזה בחינוך כזה.

חיים זמורסקי: כי יש גם חינוך אחר.

חיים זמורסקי: זה חינוך שקולט את כל הילדים.

חיים זמורסקי: הוא מאד לא סלקטיבי ועושה הכל שכולם יגמרו את המערכת, וכולם ילכו לצבא, וכולם יעבדו אחרי הצבא.

חיים זמורסקי: אסור בדבר הזה לפגוע.

חיים זמורסקי: זה יותר חשוב מכל חצי תקן כזה או אחר, שמישהו הולך לפגוע בכל המערכת הזאת.

חיים זמורסקי: נדמה לי שזה השיקול המרכזי שאתם צריכים לראות.

חיים זמורסקי: אנחנו יושבים – ונוכיח גם במספרים – שאסור ולא צריך לפגוע, והדבר הזה של חינוך התיישבותי הוא לא דבר שמופלה איכשהו לטובה, אולי ההיפך, לעומת כל העלויות שישנן בהתיישבות.

חיים זמורסקי: אבל, מעבר לכך, כדאי היה גם להסתכל על הדברים האחרים.

חיים זמורסקי: נדמה לי שבחיבור המספרים הקטנים האלה אין מסתכלים על הדברים האלה, וחבל מאד, וזה חבל, קודם כל, למדינת ישראל ולמשרד החינוך.

חיים זמורסקי: דבר נוסף, כראש רשות – אינני יכול, מה ששמענו קודם מהמורים, אין יכולה להיות הטלטלה הזאת, אי הוודאות הזאת.

חיים זמורסקי: מי שעוסק בחינוך, יודע מה זה הדבר הזה, שכל שנה עולה השאלה האם יפטרו מורים או לא, האם מתקיימים חוגים אלה ואחרים, אם לא, וכך לגבי פעילויות שונות, כי אולי יקצצו.

חיים זמורסקי: אי אפשר.

חיים זמורסקי: נגמר לפני שנה המאבק הזה.

חיים זמורסקי: תנו למערכת להתייצב, הבה ניכנס אחרי זה לאיזו בדיקה מסודרת.

חיים זמורסקי: לקבוע כבר תאריכי יעד.

חיים זמורסקי: לטלטל כך את המערכת הזאת, אחרי מה שהיא עברה לפני שנה, זה דבר שחינוכית אסור לעשות אותו.

חיים זמורסקי: ענת מאור: ברצוני לעדכן את היושב ראש, מר זבולון אורלב, שחזר מהצבעה דחופה.

חיים זמורסקי: דיברו עד כה 4 נציגים.

חיים זמורסקי: אחרי גברת יונה פריטל, דיבר חיים זמורסקי כנציג הבעלויות, מר אורי גורמן מהסתדרות המורים ומר אילן שדה, כנציג המועצות האזוריות וכממונה על נושא החינוך.

חיים זמורסקי: הטענה העיקרית, מעבר למחלוקות עצמן שהזכירו מה שהיה לפני שנה שנתיים, זה איך, אחרי שהמערכת בעצם התייצבה וביטלה את הביטול – מדוע הנושא עלה מחדש ואת הזעזועים ואת אי הוודאות שזה מעורר.

חיים זמורסקי: אני רוצה, ברשותך, מר אדי הרשקוביץ, לפנות אליך בשאלה.

חיים זמורסקי: אני אומרת שהדיון הוא מעבר למחלוקת פוליטית.

חיים זמורסקי: בכל זאת, חסרים לנו פה מנכ"לית המשרד ושר החינוך, לצורך השאלה הבסיסית, שלפי דעתי העלו בסוף הדברים מר אורי גורמן ומר אילן שדה, מה גרם למשרד בכלל לכתוב את כתב המינוי ואת הקמת הוועדה.

חיים זמורסקי: מדוע משרד החינוך בכלל נכנס לעצם הבדיקה?

חיים זמורסקי: האם חלו שינויים דרמטיים?

חיים זמורסקי: הנושא נבדק מזה מספר שנים.

ענת מאור: להתייחס אליה, בכלל מדוע נכנסו לבדיקה מחודשת.

ענת מאור: מדוע מנכ"לית משרד החינוך, או השר – אנחנו גם נראה לפי המכתב – הטילו לבדוק את הנושא מחדש, הטילו לעשות את זה באופן אינטנסיבי, הטילו לעשות את זה כבר כשהמסקנה – אבל את כל זה נראה מהמכתב.

ענת מאור: הנושא של האגף לחינוך התיישבותי זו תכנית מגירה אצל פקידי האוצר, שאנחנו מכירים שנים.

ענת מאור: אני רוצה להזכיר שאתם מדברים רק על הדיון לפני שנה, ואני מכירה – אני רק 8 שנים בכנסת, והנושא הזה עולה ויורד, עולה ויורד הרבה פעמים.

ענת מאור: אבל, לאחרונה, לפני שנה, חשבנו גם שהוא עלה בעוצמה מאד גדולה – על ידי פקידי האוצר, דרך אגב, והשר, מתוך חוסר תשומת לב - למרות שהוא היה במקורו מהאגף לחינוך התיישבותי - מר יצחק לוי, נסוג מכל הבדיקה.

ענת מאור: בכל זאת אנחנו צריכים להבין תשובה ממשרד החינוך, מהשר, מהמנכ"לית, מדוע בכלל הנושא עולה לסדר היום.

ענת מאור: המחירים של עצם העלאת הנושא לסדר היום – הם ענקיים.

ענת מאור: הם אי ודאות, הם כל האנרגיה, במקום על החינוך.

אילן שדה: מסלול עיוני למינהל לחינוך התיישבותי.

אילן שדה: זה מה שכתוב.

אילן שדה: היו"ר זבולון אורלב: כלומר, הנושא שאנחנו דנים פה כרגע, האיום בקיצוץ, הוא ששכר הלימוד פר תלמיד בחטיבה העליונה, לא יהיה לפי מפתח טכנולוגי, שזה 2.4, אלא לפי 1.6.

אילן שדה: ענת מאור: אדוני היושב ראש, על פי פנייתי – פשוט הייתה פה תקלה שהיא בלתי מובנת – המכתב מסתבר לא הגיע אליך ועכשיו, בפקס, הם מבקשים שהוא יגיע עכשיו אליך, שתראה אותו, כי ההצעה שאני רוצה להציע, שבסוף יהיה בסיכום ישיבת הוועדה, זה פשוט לפנות למשרד החינוך, לבטל את כל הבדיקה ואת כל המכתב.

זבולון אורלב: ענת מאור: זו לא ועדה.

זבולון אורלב: הקימו צוות מקצועי, גברת שולה מור ועוד.

זבולון אורלב: אני רוצה, אם כן, לסיים את דברי.

זבולון אורלב: אני חושבת שההמלצה שהוועדה תצטרך להמליץ, היא להביע תמיהה, או להבין מדוע בכלל הכל מתחיל מהתחלה.

זבולון אורלב: מה השתנה.

זבולון אורלב: ואז – אם בכלל נכנסים לבדיקה – הפניה שלי היא להסיר את הבדיקה, ומדוע בצורה כזו גורפת, כזו אינטנסיבית?

זבולון אורלב: המחירים והנזקים של עצם העלאת הנושא כל פעם מחדש הם פשוט קריטיים ולכן, נשמע את המשרד, למרות שאני חושבת שבלי המנכ"לית ובלי השר קשה לקבל תשובה.

זבולון אורלב: אדי הרשקוביץ: רבותיי, קודם כל, אני לא יודע מאין הגעתם לנושא של ועדה.

זבולון אורלב: אין שום ועדה.

זבולון אורלב: משרד החינוך החליט לבדוק את החינוך העל יסודי בכללותו, ובכלל זה גם את החינוך ההתיישבותי.

זבולון אורלב: יש לנו היום הרבה מאד מגמות במערכת החינוך העל יסודי, ויש חשש שמנצלים לא מעט, לרעה, כשכותבים מגמה מסויימת ומלמדים במגמה אחרת, ואחר כך גם בוחנים במגמה אחרת.

זבולון אורלב: אז משרד החינוך בודק את עצמו.

זבולון אורלב: אזי יש צוות בדיקה פנימית, שבודק את עצמו.

זבולון אורלב: כשהגענו לחינוך ההתיישבותי, בדקנו מה קורה שם.

זבולון אורלב: אזי יש שם מערכת של כ40%-, שהיא טכנולוגית, והיא מקבלת לפי פרמטרים טכנולוגיים, ויש מערכת של כ60%-, שהיא מוגדרת כמגמה התיישבותית, שהיא מן סמי-טכנולוגית, ואנחנו בודקים אם יש הצדקה לתת לה את כל התוספות הטכנולוגיות.

זבולון אורלב: יש כאלה שטוענים שהיא עיונית לכל דבר ועניין.

זבולון אורלב: כרגע זה בבדיקה.

זבולון אורלב: יותר מזה אני לא יכול להגיד כלום.

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: מר אדי הרשקוביץ, הבה לא נהיה תמימים.

זבולון אורלב: קודם כל, אני יכול לחסוך לכם את כל זמן עבודת הוועדה.

זבולון אורלב: אין שום הבדל בין תכנית הלימודים העיונית, שמתקיימת בכפרי נוער לבין התוכנית הלימודית ברמת אביב ג'.

זבולון אורלב: אין שום הבדל, אלא מדינת ישראל, במודע, החליטה לתת מקדם של תוספת לחינוך התיישבותי, בגלל מהותו ובעיותיו, שנחשפו כבר בדיון הקודם, שהשירותים החינוכיים שילד צריך לקבל בחינוך התיישבותי הם שונים, בגלל הבעיות של מרחק ופיזור והטרוגניות וכל מיני כאלה בעיות.

זבולון אורלב: אזי אם יבדקו רק את הדבר הזה, אני כבר אומר לך את התוצאות מראש, חבל על הוועדה, חבל על עבודת הוועדה הבודקת.

זבולון אורלב: פה הרמה של שכר הלימוד הייתה ידועה כל השנים.

זבולון אורלב: היה ידוע ומוצהר ולא מתחת לשולחן, שזה חלק ממתן עדיפות מוצהר, לחינוך התיישבותי, שמדינת ישראל חושבת שהחינוך הזה הוא חיוני, הוא חשוב מאד, ובשכר לימוד אחר הוא לא יחזיק מעמד, או הוא יחזיק מעמד, אבל זה יהיה חינוך מסכן למסכנים.

זבולון אורלב: פה רוצים לתת חינוך ראוי לילדים שזקוקים לדבר הזה.

זבולון אורלב: לכן, אני גם כן – האמת היא שאני קצת תמה על הדבר הזה.

אדי הרשקוביץ: שאתה אומר כרגע.

אדי הרשקוביץ: היו"ר זבולון אורלב: מר אדי הרשקוביץ, אני אגיד לך מה הבעיה.

אדי הרשקוביץ: אינני יכול למנוע שום בדיקה, אבל אני אומר לך – אתה יודע, אני בדרך כלל לא מקבל פה החלטות – לדעתי, אני חושב שראוי מאד שהכנסת תבהיר לכם, בצורה שאיננה משתמעת לשתי פנים, יהיה פה עימות קשה מאד, אם וכאשר יחליט המשרד להפחית את שכר הלימוד בכפרי הנוער, בטענה כזו, בטענה אחרת.

אדי הרשקוביץ: אני אומר, יהיה פה עימות קשה מאד.

אדי הרשקוביץ: יהיה פה עימות קשה מאד, כי כל אחד מבין את המשמעויות של הדבר הזה.

אדי הרשקוביץ: אתה יודע שהיו כבר הרבה מאד נסיונות לפגוע בחינוך ההתיישבותי – זה לא הלך.

אדי הרשקוביץ: לדעתי, זה לא יילך גם הפעם.

אדי הרשקוביץ: אני מציע לא לחפש את החינוך ההתיישבותי.

אדי הרשקוביץ: להיפך, לחפש לחזק אותו.

אדי הרשקוביץ: הרי יש לו שני יתרונות חשובים מאד.

אדי הרשקוביץ: קודם כל, הוא מחנך את הילדים שגדלים בהתיישבות.

אדי הרשקוביץ: ילדים שגדלים בהתיישבות הם, בעיניי, ילדים מצויינים שעוסקים בערך חשוב מאד, של התיישבות.

אדי הרשקוביץ: היתרון השני, כפרי הנוער עוסקים בתלמידים שהחלופה החינוכית שלהם היא גרועה יותר.

אדי הרשקוביץ: אזי גם כאן, החינוך ההתיישבותי לקח על עצמו משימה.

אדי הרשקוביץ: עוסקים פה בשתי מטרות.

אדי הרשקוביץ: לכן, זה נראה לי דבר שהוא, "על פניו", תמוה - וכשקיבלתי את המכתב, אני התפלאתי.

אדי הרשקוביץ: חשבתי שאין קיצוצים.

אדי הרשקוביץ: אני מבין שעשינו מאבק משותף עם שר החינוך, שלא יהיו קיצוצים במערכת החינוך.

יהודית גידלי: היו"ר זבולון אורלב: שר החינוך, מר יוסי שריד, כתב לי, ב27.2-.

יהודית גידלי: אני כתבתי לו מכתב על העניין, והוא ענה לי, "אני מודע וער למצבם הכספי הקשה של כפרי הנוער.

יהודית גידלי: עם כניסתי לתפקידי, מצאתי קיצוץ של 20 מיליון ש"ח בנושא זה, בצד קיצוצים נרחבים בנושאים רבים אחרים.

יהודית גידלי: מנוי וגמור עמי, למצוא פתרונות שיבטיחו המשך קיומם של כפרי הנוער, שאני רואה בהם בית, תמיכה וחינוך טוב לילדים נזקקים.

יהודית גידלי: עם זאת, הקומץ אינו משביע את הארי, ולא אוכל בפרק זמן קצר, לתת מענה הולם לכל הצרכים.

יהודית גידלי: אני יכול רק להבטיח, שאני פועל בעניין זה ואני מקווה שאצליח למזער את הפגיעה בכפרי הנוער, ולא אוכל להתחייב לגבי לוח זמנים.

יהודית גידלי: " מר אדי הרשקוביץ, רצית להמשיך?

יהודית גידלי: אדי הרשקוביץ: פה עלו שלושה נושאים, בעצם, הייתי אומר: זה שכר הלימוד, שדיברתי עליו כרגע, שזה הבדיקה, מודרכות וסל לאור.

זבולון אורלב: אדי הרשקוביץ: נושא המודרכות קוצץ על פי החלטת ממשלה, באישור הכנסת, במעבר מ1998- ל1999-.

זבולון אורלב: זה לא משהו של השנה הזאת.

אדי הרשקוביץ: על זה, במעבר ל1999-, אז כמובן הפעילו אותו, מתש"ס, כי זה הולך לפי שנת לימודים.

אדי הרשקוביץ: אז קודם כל, זאת החלטה שהייתי אומר, שאושרה על ידי הכנסת.

אדי הרשקוביץ: זאת החלטת ממשלה, שאושרה על ידי הכנסת, והיא קיימת למעלה משנה וחצי.

אדי הרשקוביץ: ההחלטה עצמה הייתה בספטמבר 1998, כשכתבנו את תקציב 1999.

אדי הרשקוביץ: זה לא מהיום.

אדי הרשקוביץ: אנחנו לא מעל החוק, והכפרים טוענים שהם לא יכולים לעמוד בזה.

אדי הרשקוביץ: לאור המכתב, שהקראת אותו, של שר החינוך, מר יוסי שריד - שר החינוך ביקש, הייתי אומר, לעשות קיצוץ בתקציב המשרד ולהעביר 5 מיליונים לכפרים הנצרכים.

אדי הרשקוביץ: במקום 20 מיליון שקוצצו לפני שנתיים, הוא מוכן לעשות קיצוץ פנימי בתוך המשרד ולהעביר 5 מיליונים לטובת הנושא הזה, כי הוא רואה חשיבות בנושא.

אדי הרשקוביץ: אמרו אנשי הכפרים, איננו מוכנים לקבל.

אדי הרשקוביץ: היו"ר זבולון אורלב: רק רגע.

אדי הרשקוביץ: הקיצוץ שהיה בספטמבר 1998 היה צריך להיות מופעל רק בספטמבר 2000?

אדי הרשקוביץ: אדי הרשקוביץ: אני יודע שהוא מופעל מספטמבר 1999.

אדי הרשקוביץ: זאת אומרת, בתש"ס, הוא מופעל הלכה למעשה.

אדי הרשקוביץ: יכול להיות שקצת לפני זה, אבל אני לא בטוח.

אדי הרשקוביץ: עכשיו, באו נציגי הבעלויות לשר החינוך ואמרו שהם לא יכולים להתקיים עם הגזירה הזו.

אדי הרשקוביץ: אמר שר החינוך, הוא יבדוק את זה.

אדי הרשקוביץ: מתקציב המשרד, הוא יכול להפסיד איזה 5 מיליוני שקלים.

אדי הרשקוביץ: אינם מוכנים לקבל.

אדי הרשקוביץ: עכשיו נוצרה פה בעיה.

אדי הרשקוביץ: יש לנו גם בעיות משפטיות, עם כל נושא המודרכות.

אדי הרשקוביץ: ישנה טענה של משרד המשפטים, שכל המודרכות במבנה הנוכחי, היא אפליה.

אדי הרשקוביץ: אפליה לטובה, אולי, של מיגזר מסויים, אבל היא אפליה.

אדי הרשקוביץ: ולכן צריך לחשוב על דרך אחרת.

אדי הרשקוביץ: יש גם בעיות לכפרי נוער אחרים, שאינם מודרכים.

אדי הרשקוביץ: ארגון הבעלויות העלו את האפשרות לדון מחדש בנושא ועדת לאור, שזהו הסל, שבעצם צריך לספק עדכון הסל.

אדי הרשקוביץ: יכול להיות שמפה תבוא הישועה.

אדי הרשקוביץ: אלה הנושאים שאני יכול לענות עליהם.

דוד טוקר: זה עומד על הפרק.

דוד טוקר: שנתיים לא קיצצו, אבל השנה-

אדי הרשקוביץ: הייתה החלטת ממשלה לקצץ 3,000 תלמידים בחינוך ההתיישבותי, בתהליך של 4 שנים.

אדי הרשקוביץ: התחלנו בקיצוץ של שנה ראשונה, היינו במהלך קיצוץ של השנה השניה, ובאה החלטת ממשלה להחזיר את השנתיים.

אדי הרשקוביץ: אני מניח שאם החליטו להחזיר את השנתיים יחליטו גם לא להמשיך הלאה בקיצוץ.

אדי הרשקוביץ: אינני יכול לענות על זה ברגע זה.

אדי הרשקוביץ: תראו, החלטת הממשלה, אני מבין שהחזירו לשנתיים, אזי כרגע אין לנו בעיה, לא עם תשנ"ט ולא עם תש"ס – אלו השנתיים שהחזירו את הקיצוץ חזרה.

אדי הרשקוביץ: זאת אומרת, אין קיצוץ בתשנ"ט ובתש"ס.

אדי הרשקוביץ: היו"ר זבולון אורלב: אבל בתקציב 2000, מה שקשור בתשס"א- אדי הרשקוביץ: זאת החלטת ממשלה, שאם לא יבטלו את החלטת הממשלה, יהיה כן קיצוץ.

אדי הרשקוביץ: היו"ר זבולון אורלב: מה שמר אדי הרשקוביץ אומר, שבתקציב 2000, שכבר אושר, יש קיצוץ בתלמידים, בתשס"א.

אדי הרשקוביץ: רבותיי, בתחילת הדיון, כששאלה אותי גברת ענת מאור איפה שר החינוך ואיפה המנכ"לית, האמת היא שאני קצת תמהתי על השאלה.

אדי הרשקוביץ: זאת האמת, אמרתי, מה הבעיה, נמצאים פה אנשים רציניים מאד ובכירים מאד.

אדי הרשקוביץ: אני מהדיון פה למד שאני מודה שאני לא הייתי ער שיש פה – אני רואה בזה איום ממשי על החינוך ההתיישבותי.

אדי הרשקוביץ: רבותיי, זה לא צחוק הדבר הזה.

אדי הרשקוביץ: כלומר, ארבעת הנושאים האלה, תנו את ארבע המכות האלה, ואין חינוך התיישבותי.

אדי הרשקוביץ: זה איום מאד רציני, ועם כל הכבוד גם למר דוד טוקר ולנציגי משרד החינוך, זאת כבר שאלה של מדיניות, ואני כבר אומר, אני לא אסכם היום את הדיון.

אדי הרשקוביץ: כלומר, מה שאנחנו נסכם, זה אנחנו נבקש מהמשרד קודם כל להקפיא באופן דחוף את כל המהלכים.

אדי הרשקוביץ: בינתיים אני מקבל פה חומר, אזי אני רואה גם כן איזו החלטה של שכר לימוד, שילדים שישובצו בכפרי הנוער, יועבר לרשות ממנה עברו הילדים ולא לבית הספר שבו הם לומדים.

אדי הרשקוביץ: אינני יודע אם אתם יודעים על הגזירה הזאת.

אדי הרשקוביץ: וכמובן, סוכם כי הגברת שולה מור תבדוק, יחד עם אנשי המינהל, את מרכיבי שכר הלימוד ההתיישבותי, ובהתאם תוגש הצעה למנכ"לית להפחתת שכר הלימוד והתאמתו למסלולי הלימוד העיוניים.

אדי הרשקוביץ: תחולה מ1.9.2000-.

אדי הרשקוביץ: רבותיי, אני מודה, לא נדלק לי מספיק תמרור אדום.

אדי הרשקוביץ: אני חשבתי שיש פה, כמו בדיון הקודם, איזה שניים, שלושה, ארבעה מיליון כאלה.

אדי הרשקוביץ: אני ממש רואה בזה איום אסטרטגי, אני מוכרח לומר.

אדי הרשקוביץ: זה איום ממש על קיום החינוך ההתיישבותי, שגם עם קיצוץ תלמידים מ1.9-, גם הפחתת שכר הלימוד, מ1.9-, גם דמי אחזקה וגם המודרכות – מודרכות ודמי אחזקה, זה אותו דבר – אינני רואה איך כפרי נוער והחינוך ההתיישבותי יכולים להתקיים.

אדי הרשקוביץ: אם מישהו רוצה לבוא לבטל את החינוך ההתיישבותי, זכותו המלאה.

אדי הרשקוביץ: לבוא לשים על השולחן ולהגיד – פסה התקופה.

אדי הרשקוביץ: לא צריכים אתכם, תלכו הביתה.

אדי הרשקוביץ: אבל, לפי דעתי, מה שנראה כאן, נראה לי מהלך לא ראוי ולא נכון.

אדי הרשקוביץ: אני מציע שאנחנו נפנה, ואנחנו נבקש כרגע להקפיא – הואיל והגענו למסקנה, שהצעדים העומדים על סדר היום, מהווים סכנה לעצם קיומו של החינוך ההתיישבותי, אנחנו מבקשים כרגע להקפיא את המהלכים ולקיים דיון, בהשתתפות השר, עם כל מרכיבי החינוך ההתיישבותי, על מעמדו של החינוך ההתיישבותי.

אדי הרשקוביץ: זה הדיון שצריך להיות.

אדי הרשקוביץ: מדינת ישראל רוצה חינוך התיישבותי או שהיא לא רוצה חינוך התיישבותי.

אדי הרשקוביץ: זאת לא שאלה של קיצוץ פה של עוד 200 תלמידים.

אדי הרשקוביץ: זו שאלה, לדעתי, הרבה יותר יסודית.

אדי הרשקוביץ: ענת מאור: אדוני היושב ראש, אפשר אולי להוסיף מילה להצעה שלך, שהיא נראית לי - היו"ר זבולון אורלב: אני מציע, אולי, קודם כל, שיתקיים דיון בסיעת מר"ץ על הדבר הזה.

אדי הרשקוביץ: אני מדבר ברצינות.

אדי הרשקוביץ: אני מוכרח לומר לך, גברת ענת מאור, שהייתה החלטת הממשלה, בתקופת שר החינוך מר יצחק לוי היה דיון נוקב בסיעת המפד"ל, ואני דרשתי, ועוד חברים דרשו, לא רק אני, אבל גם אני דרשתי, הייתי מראשי הדורשים לקיים דיון בסיעת המפד"ל ולקרוא לשר החינוך ולהעמיד אותו על חומרת הדבר.

אדי הרשקוביץ: לשבחו אני אומר, שהוא הבין את העניין וחזר בו, גם בעקבות הנסיעה שלכם לכפר מימון, אבל זה הביא לידי כך – כי לפעמים, בהחלטות הממשלה, שרצות מאה החלטות בערב אחד, אין שמים לב ומבינים – הוא חזר בו מהדבר, ולהיפך - התגייס למען.

אדי הרשקוביץ: לכן, אני מדבר באופן רציני, תקיימו דיון בתוככם.

אדי הרשקוביץ: יש לכם תנועת התיישבות מפוארת, יש כפרי נוער.

אדי הרשקוביץ: אני מאמין שבתוך מר"ץ יש כוחות בלתי רגילים.

אדי הרשקוביץ: אנחנו שותפים בעניין הזה.

אדי הרשקוביץ: ענת מאור: אני רוצה לומר ככה, קודם כל, היושב ראש, אני מאד תומכת ברוח החלטתך.

אדי הרשקוביץ: אני רוצה משהו להוסיף לזה.

אדי הרשקוביץ: אני רק רוצה לומר, שלפי דעתי, הדיון הוא לא פוליטי, והראייה – אני זוכרת את המאבק שלך.

אדי הרשקוביץ: כל פעם שהנושא עלה, קיבלנו תמיכה מאד גדולה ממר זבולון אורלב, יושב ראש הוועדה, ולכן אין לי ספק שהמחלוקת היא גם בתוך מר"ץ ובתוך מפלגות אחרות, אבל אנחנו, את מה שאנחנו עושים במישור הפוליטי, אין צריכים לערבב בוועדה.

אדי הרשקוביץ: אני חושבת שהוועדה כוועדה – מהבחינה הזו, יושבים פה, לפי היכרותי את חברת הכנסת קולט אביטל, הנושא של החינוך ההתיישבותי הוא דבר שדרך אגב, גם בכל השנים קיבלנו תמיכה מהאופוזיציה, מהקואליציה – זה לא עניין מיגזרי, זה עניין של השקפת עולם ושל תפיסה וסדרי עדיפויות.

אדי הרשקוביץ: לכן, בנוסף למה שאתה הצעת, אני מציעה שאנחנו בעצם, נפנה לשר החינוך, מר יוסי שריד, לשקול מחדש את כל מחשבתו.

אדי הרשקוביץ: כפי שאמרתי, בנוסף לפניה להקפאה, אני מציעה שאנחנו נצרף גם פניה אל השר.

אדי הרשקוביץ: אנחנו לא יכולים לבטל, זה אתה צודק – לשקול מחדש את עצם החלטתו להיכנס לבדיקה, אחרי שהיא נבדקה לעומק לפני שנה, ואחרי שלוח הזמנים הוא מאד אינטנסיבי.

אדי הרשקוביץ: זאת לא בדיקה טכנית, מר אדי הרשקוביץ, מה שכתבה מנכ"לית המשרד, שיש לי הערכה אליה ברמה האישית, זאת לא בדיקה טכנית, זה ערעור על כל הקופה ופנייתנו, כוועדה, לפי דעתי, צריכה להיות אל השר לשקול אם הוא בכלל מעוניין בכל הדיון, או שהוא נסוג, מבטל את עצם הכניסה לדיון שרק לפני שנה נעשה באריכות, וסוכם שלא משנים דבר.

אדי הרשקוביץ: זו הצעתי כתוספת לסיכום.

קולט אביטל: פה היום.

קולט אביטל: אני אעלה את זה – אני חושבת שצריך להעלות את זה גם בקואליציה, ודאי בתנועה שלי, וזה לא יכול להיות, זה פשוט לא יעלה על הדעת.

דב ענבר: אני אגיד את זה במילה אחת, כי המון דברים נאמרו, אבל חשוב שתדעו – אנחנו היום איננו מתקיימים.

דב ענבר: אנחנו, בכפרי הנוער, פשוט איננו מתקיימים.

דב ענבר: אני רוצה להבהיר כאן נקודה, שהיא מאד חשובה – אומרים לנו שיש תכנית של קיצוצים, ואולי יקצצו.

דב ענבר: זה לא נכון.

דב ענבר: כבר קיצצו בפועל.

דב ענבר: זה חשוב להבין – את המודרכות לקחו לנו באמצע שנת הלימודים, את דמי האחזקה לקחו לנו אחרי ששכרנו מורים, וחתמנו על חוזים, וקיבלנו ילדים.

דב ענבר: אנחנו באים וצועקים את העניין הזה כבר חודשים.

דב ענבר: היינו פה לפני כמה חודשים בוועדה, וזכינו באמת לאהדה, והיו פה הבטחות של האוצר.

דב ענבר: מסתבר שגם ההבטחות האלה אינן נכונות.

דב ענבר: אני רוצה לומר עוד מילה אחת, וסליחה על ההתרגשות.

דב ענבר: באמת, אתה יודע שזה לא קורה בדרך כלל – אומרות לנו הבעלויות שלנו, שאנחנו איננו חוזרים אחרי פסח, כי הן אינן מסוגלות לעמוד מאחורינו, לממן אותנו.

דב ענבר: אני אומר לבעלויות, אני – אין לי כסף לשלם את המשכורות בחודש הקרוב.

דב ענבר: מה זה פסח?

דב ענבר: כולם שקטים וכולם מדברים על דברים אחרים.

דב ענבר: תבינו את המצוקה שבה אנחנו נמצאים.

דב ענבר: היו"ר זבולון אורלב: הכוונה שלנו, לעשות את הישיבה, אני כבר אומר לך, בפגרה.

דב ענבר: הפגרה לא תהיה מכשול.

דב ענבר: אני לא אדחה את זה לחודש מאי.

דב ענבר: אנחנו נקיים דיון מוקדם ביותר האפשרי, מבחינת לוח הזמנים של השר.

דב ענבר: כרגע אנחנו נכריז עליה כישיבה הדחופה ביותר מבחינתנו, עם שר החינוך והתרבות, מר יוסי שריד.

דב ענבר: אני מקווה שזה יהיה בשבוע, שבועיים, שלושה הקרובים, או ארבעה.

דב ענבר: זה עכשיו תלוי בזמן הפנוי.

דב ענבר: קולט אביטל: רק הערה אחת.

דב ענבר: יש פה איזו שיטה – מקצצים באמצע מהלך, או באמצע שנת לימודים.

דב ענבר: אנשים קיבלו על עצמם התחייבויות, אחר כך נכנסים לחובות ואחר כך מגיעים לצבירת חובות, כמו העיריות, או כמו בית שאן.

דב ענבר: בדיוק זאת השיטה.

דב ענבר: מזה זה מתחיל.

דב ענבר: ענת מאור: אני רוצה עוד מילה לומר.

דב ענבר: את הערכתי הרבה לשר, איך אומרים, אני לא צריכה – זה ברור, אני חושבת שהוא עושה דברים מאד נכונים.

דב ענבר: אני רוצה, מר אדי הרשקוביץ, שתבהירו לשר החינוך והתרבות – לפי הערכתי, יש פה גם איזו אי הבנה, כי חלק מהיעדים שלו, לעזור לאוכלוסיות דווקא חלשות ודווקא לעיירות פיתוח – זה החינוך ההתיישבותי עושה.

דב ענבר: זה החינוך ההתיישבותי עושה.

דב ענבר: אין לנו פה זמן – אנחנו הרי יודעים.

דב ענבר: מה, אנחנו איזו אליטה, שעכשיו צריך – יש פה איזה הטעיות בעצם כל הכניסה.

דב ענבר: אז אני חושבת שגם הדגש הזה – פשוט נדמה לי שיש פה איזו אי הבנה, שכדאי ברוח הדברים, להבין שהחינוך ההתיישבותי עושה דברים אדירים, בעניין של קליטת נוער, בעניין של עולים חדשים, בעניין של כפרי הנוער ונוער מצוקה – עם מי מטפלים היום?

דב ענבר: היו"ר זבולון אורלב: מר יחיאל שילה, סגן ראש המינהל לחינוך התיישבותי.

דב ענבר: יחיאל שילה: אני חושב שביטאת את עמדת כל הנוכחים כאן ובודאי את עמדתי.

דב ענבר: אתה תפסת בדיוק כאן איפה כל המוקד.

דב ענבר: איך אומרים, זה מכלול של כמה נושאים.

דב ענבר: אני רק מבקש, כאן דובר הרבה מאד על המינהל לחינוך התיישבותי, אני רק רוצה להדגיש ולהוסיף את סיפור עליית הנוער, שהוא חלק היום, רכיב מרכזי – אמנם דיברנו כבר על נוער, אבל נדבר על עליית הנוער, כמפעל שעבר מהסוכנות היהודית לממשלה, ואני מתחיל להרגיש כרסום במעמדו, כרסום בתקציביו וכרסום בפעולותיו.

דב ענבר: היו"ר זבולון אורלב: מר יואב הס, למרות שאתה לא הוזמנת, אבל לפנים משורת הדין, רק בקצרה.

דב ענבר: יואב הס: אני רוצה פשוט להעלות בעיה, שאני שומע מאנשים בפנימיות, שמנהלים מגיעים לאיזו שהיא דילמה, במה לקצץ – האם לקצץ באוכל, שנותנים לילדים – ברמת האוכל, או לקצץ ברמה הלימודית שנותנים.

דב ענבר: הדבר הזה הוא פשוט בלתי אפשרי.

דב ענבר: אני חושב שזאת דילמה שאסור לאף מנהל לעמוד בפניה, ואני חושב שהתפקיד של משרד החינוך, לדאוג להגיד להם, או שכן, או שלא.

דב ענבר: אם לא – אזי סוגרים והולכים הביתה – זאת גם אפשרות, אבל אם כן – אז צריך לתת לאנשים לאכול כמו שצריך וצריך לתת לאנשים גם ללמוד כמו שצריך, כי אחרת לא נגיע לכלום.

דב ענבר: עוד הערה קטנה, לגבי העניין הזה נשאלת השאלה, וזה איזה שהוא נושא צדדי, שקשור ליוצאי אתיופיה.

דב ענבר: השאלה היא, איך מגיעים למצב שבו הילדים שלומדים שם אחרי גיל 18 – מינהל החינוך ההתיישבותי, שלקח על עצמו את העניין, משלם- היו"ר זבולון אורלב: לצערי אתה חוזר על הטעות שלך – זה לא הנושא שכרגע דנים בו פה.

דב ענבר: אני מבקש.

דב ענבר: יואב הס: הנושא הוא של קיצוצים.

דב ענבר: ברגע שמקצצים להם את הכל – גם יקצצו את האפשרות הזו, לשלם את הדברים האלה.

דב ענבר: היו"ר זבולון אורלב: תודה רבה לך.

דב ענבר: יש עוד מישהו שרוצה להעיר?

צבי שטרן: הבעלויות.

צבי שטרן: אני חושב שלא שמו דגש מספיק – או מספק אותי לפחות – על נושא המודרכות.

צבי שטרן: אנחנו לא מקוצצים מתש"ס, אנחנו מקוצצים מתשנ"ט.

צבי שטרן: הקיצוץ מתבטא בחלק מכפרי הנוער, במעל מיליון שקלים בשנה, דהיינו בשנתיים האלה יש כפרי נוער שיש להם גירעונות של 2.5-3 מיליוני שקלים.

צבי שטרן: היו"ר זבולון אורלב: אני תמה שאחרי מה שאני אמרתי, אתה חושב שעדיין לא הפנמתי את גודל הסכנה.

צבי שטרן: מה אני עוד צריך לעשות?

צבי שטרן: לשבור את הקירות כאן?

צבי שטרן: אני מתנצל.

צבי שטרן: פשוט, כבר חרגנו מהזמן.

צבי שטרן: רבותיי, אני חושב שהסיכום שלנו הוא סיכום ברור.

צבי שטרן: בישיבת ועדת החינוך והתרבות, התברר שמכלול הקיצוצים והכוונות לקיצוצים מהווים איום ממשי על עצם קיומו והמשכו המיידי של החינוך ההתיישבותי ועליית הנוער.

צבי שטרן: הוועדה סבורה כי החינוך ההתיישבותי ממלא תפקיד ומטרות חינוכיות ראשונות במעלה, הן בטיפול בנוער שאין לו חלופות חינוכיות אחרות, הן בקידום החינוך הערכי של ההתיישבות והן בקליטת עליה.

צבי שטרן: לכן, החליטה הוועדה לפנות לשר החינוך, מר יוסי שריד, כדי שיעכב לאלתר את כל ההליכים הקשורים לכך ולקיים דיון דחוף, בהשתתפותו, על מעמדו של החינוך ההתיישבותי והצורך להסדיר את תיקצובו הראוי.

צבי שטרן: ענת מאור: אני הייתי מכניסה גם את העניין שאינני חושבת שלשר כדאי ליזום עכשיו דיון מחודש בכל הנושא, זה לא ציינת.

צבי שטרן: היו"ר זבולון אורלב: העניין של לעכב, מאחר שאני מכיר אותו, אזי אני יודע במה הוא יעקוץ אותי.

צבי שטרן: בזה הוא יעקוץ אותי.

ענת מאור: היו"ר זבולון אורלב: זו אחת ההחלטות, דרך אגב, החריפות שקיבלה הוועדה עד היום.

ענת מאור: זה חריף מספיק.

ענת מאור: קולט אביטל: אני מבקשת להעלות לרגע נושא אחר.

ענת מאור: מכיוון שהוועדה הזאת דנה לרוחב על הנושא של דרויש.

ענת מאור: מכיוון שנתבשרנו שהרשות הפלשתינאית החליטה לכלול טקסטים של סופרים ישראליים בתוכנית הלימודים – אני חושבת שצריך לעודד את זה – ואני מציעה, אדוני היושב ראש, שאנחנו נוציא הודעה שמברכת על ההחלטה הזאת.

ענת מאור: היו"ר זבולון אורלב:

ענת מאור: אני אומר לך שאני אהיה מוכן לדון, ברגע שאני אקבל הודעה מוסמכת.

קולט אביטל: היו"ר זבולון אורלב: לא.

קולט אביטל: אני לא קיבלתי שום הודעה מוסמכת.

קולט אביטל: אני רוצה לדעת אילו יוצרים, כי ההודעה מובאת בשם שר התרבות, וזה נראה לי קצת תמוה, לא שר החינוך.

קולט אביטל: אני כבר למדתי מניסיוני, להיות צמוד להודעות מוסמכות ורשמיות.

קולט אביטל: אני מבטיח לך, אני רשמתי לי, אגב, הבוקר – תראי מה כתבתי לי פה.

קולט אביטל: לברר עם אחמד טיבי, הודעת יאסר אבו רבו, שר התרבות, על לימודי יוצרים ערביים ואילו יצירות.

קולט אביטל: רשמתי לעצמי לברר את הדבר הזה ואני, אינני יודע, אני קודם כל אוהב לדעת עובדות, לדעת איזו החלטה התקבלה, על ידי מי התקבלה, אני לא יודע מי החליט – הודעות בעיתונות, קומוניקטים – מאחר שגם אני מוציא קומוניקטים, אזי אני גם יודע מה הערך שלהם.

קולט אביטל: אזי אני כל דבר, אני חושב שוועדה צריכה לקחת דברים יותר ברצינות ולקבל הודעות רשמיות ומוסמכות.

קולט אביטל: רשמתי, במקרה.

קולט אביטל: אני אינני יודע.

קולט אביטל: השר גם לא הודיע לי.

קולט אביטל: הישיבה תמה, תודה רבה.