ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 78, 2000-02-21 12:05

זבולון אורלב: אי הקצאת משאבים לטיפול פרטני בתלמידי החינוך המוכר שאינו רשמי.

משה גפני: אליי חבר הכנסת ריבלין לאחר דין ודברים שהיה לו עם עיריית תל-אביב בעניין טיפול פרטני בילד/נער.

משה גפני: העניין שהביא אותי לפנות לדיון מהיר הוא תשובתו של השר יוסי שריד לחבר הכנסת ריבלין.

משה גפני: אני רוצה לומר אותה בקצרה, שזה הדבר החמור ביותר.

משה גפני: אנחנו מדברים על ילד במדינת ישראל שזקוק לשילוב בחינוך המיוחד, ובעצם הוא איננו מקבל אותו.

קריאה: מיוחדים.

משה גפני: ילדים הזקוקים לשילוב ואינם מקבלים את זה בחינוך המוכר שאינו רשמי.

משה גפני: אני מכיר את העניין בגדול.

משה גפני: אני אינני יכול להגיד על העניין הפרטני.

משה גפני: ישנן פה הרבה בקשות שהמועצה המקומית בירוחם מבקשת מהשר שריד, שהוא ממונה על החינוך, שהוא שר החינוך; וסעיף אחד מתוך סעיפים רבים אחרים זה בקשות לחידוש מבנים.

משה גפני: כתב ככה: "1.

משה גפני: הבקשה לחידוש מבנים בגני הילדים תיבדק על ידי ציון שבת עם עדי הרשקוביץ.

משה גפני: 2.

משה גפני: בתי ספר "קול יעקב", "אורט ספיר" אושרו לשיפוץ, לצורך התקדמות בעניין מתבקשת הרשות המקומית להגיש תוכניות לשמחה שנאור.

משה גפני: 3.

משה גפני: בית הספר הממלכתי המאוחד גם הוא מאושר לשיפוצים בתקציב 2000.

משה גפני: בית הספר "מסילה בערבה" שזה החינוך העצמאי", פה זה לא ברור לי, אני לא רוצה לקרוא את זה בגלל שזה יעמיד את משרד החינוך באור מגוחך בעניין הזה.

משה גפני: "5.

משה גפני: בית הספר "תורת משה" שייך לחינוך העצמאי ועל כן המשרד אינו מתקצב את השיפוצים".

משה גפני: זאת אומרת הממלכתי והממלכתי דתי ואחרי זה בית ספר למדעים, כמובן שיש התייחסות ספציפית לגבי העניין.

משה גפני: והחמור יותר "6.

משה גפני: מוסדות "מסילה בערבה" הם מוסדות תור, ואינם בתחום טיפולו של המשרד בכל הקשור לבינוי".

משה גפני: זאת אומרת, שיפוצים זה חינוך עצמאי, לא קשור למשרד החינוך.

משה גפני: העניין של בינוי לא קשור למשרד החינוך.

זבולון אורלב: יהודה.

זבולון אורלב: כך שפעם ראשונה במדינת ישראל מפרקים מוסדות חינוך.

משה גפני: חברות בפירוק, ושהמדינה תתייחס אליהן

בת-שבע שליט: העצמאי, אבל היא לא פחות קשה גם בחינוך

זבולון אורלב: שרוצה לדון בחינוך הממלכתי מוזמן להגיש

דליה פז: מחסור בשעות.

דליה פז: חשוב לי לציין שלא נתנו שעות לרשמי.

דליה פז: זה לא שמישהו נתן לרשמי את השעות שיש להם.

דליה פז: ברגע שהופעלה תוכנית השילוב, שהיא איננה חוק החינוך המיוחד, היא תוכנית ברוח החוק שהפעלנו אותה.

דליה פז: ברגע שהופעלה התוכנית במיגזר הרשמי, מצאנו שמונים אלף שעות.

דליה פז: בראשית שנת תשנ"ו.

דליה פז: אז הפעלנו את תוכנית השילוב.

דליה פז: מצאנו את השעות האלה.

דליה פז: הן היו שקועות במערכת מקדמת דנן.

דליה פז: זה שעות שילוב?

דליה פז: אלו הן השעות של הכיתות

זבולון אורלב: החינוך המיוחד.

דליה פז: שלושת אלפים שעות.

דליה פז: אנחנו לא גדלנו ארבע שנים, הרשמי לא גדל, אף על פי שהאוכלוסייה גדלה, ולא גדלו בשעות.

דליה פז: לא קיבלנו גידול טבעי לשינוי.

דליה פז: לא שעת הוראה.

דליה פז: היא תקציב שמופעל איקס

זבולון אורלב: זה השילוב?

דליה פז: כיתות מקדמות.

דליה פז: לא חסרה אף כיתה מקדמת לילדים שעברו ועדת השמה.

זבולון אורלב: בולטת למיגזר הלא יהודי.

דליה פז: אני מוכרחה גם לומר שאם אנחנו מבקשים היום ליישר קו, ושלשני המיגזרים האלה יהיה לפחות כמו במיגזר היהודי, זה יישור קו.

דליה פז: מי אומר שמה שיש במיגזר הרשמי זה האופטימום שצריך?

דליה פז: זה מה שהיה לנו, ואת זה אנחנו מפעילים.

זבולון אורלב: אחוז מהצרכים.

זבולון אורלב: כדי להגיע לאותה רמה בחינוך המוכר שאינו רשמי, כמה תוספת שעות צריך?

דליה פז: המוכר שאינו רשמי, שתהיה יחסיות לאוכלוסייה כמו ברשמי - תשעת אלפים שעות.

זבולון אורלב: שעות?

זבולון אורלב: זאת הפרופורציה בתלמידים?

דליה פז: גדולה של הנתונים.

דליה פז: פותחים את המערכת מקובץ "מוסדות", מוצאים את מספר התלמידים, מפעילים נוסחה, ואנחנו יודעים.

זבולון אורלב: התלמידים, אבל לא חשוב.

לבנה אברמוביץ: בסך הכל מהסיבה הפשוטה.

לבנה אברמוביץ: יחסית במיגזר החרדי יש יותר ילדים עם צרכים מיוחדים.

דליה פז: מחפשת את הילד עם הצרכים המיוחדים, אנחנו מקצים פר מסגרת חינוכית, והמסגרת החינוכית מאתרת את הילדים עם הצרכים המיוחדים בתוכה ונותנת לה טיפול.

זבולון אורלב: לא קיבל שום תוספת שעות לעניין הזה.

זבולון אורלב: הוא פשוט השתמש ממאגרים קודמים שיש לו.

זבולון אורלב: בחינוך הרשמי הוא השתמש במאגר קודם שהיה לו, שמונים אלף שעות; בחינוך המוכר שאינו רשמי הוא השתמש במאגר או איתר או יצר מעגל שלושת אלפים שעות.

זבולון אורלב: המיגזר שאינו יהודי כרגע אנחנו יודעים שיש שם בעיה גדולה מאוד.

זבולון אורלב: כדי ליישר קו עם החינוך שאינו רשמי צריך עוד תשעת אלפים שעות.

לבנה אברמוביץ: בכל פורום, ואנחנו מבקשים, ומענה לא

זבולון אורלב: לצדק על חוסר שיוויונות?

דורית מורג: לא שיוויונית, לשתי רשתות שלמעשה מחייבת שיוויון לחינוך הרגיל.

דורית מורג: לגבי החינוך המוכר בכללו אין שום התייחסות.

זבולון אורלב: הלא רשמי.

זבולון אורלב: אני ממקד את השאלה שלי כרגע בחינוך העצמאי, שהוא רוב רובו של החינוך המוכר שאינו רשמי.

דורית מורג: החינוך התורני ורשת החינוך העצמאי.

זבולון אורלב: אני רוצה שיוויון בהיקף השעות מול החינוך

דורית מורג: שם הוא פר שעה.

דורית מורג: אפשר להשוות את זה.

זבולון אורלב: בין החינוך הרשמי לבין החינוך העצמאי.

זבולון אורלב: אני אינני יודע כרגע מה נעשה ברשת המעיין.

זבולון אורלב: הדבר פה הוא מאוד מאוד ברור.

זבולון אורלב: אפשר להתווכח האם השיוויון הוא תשעת אלפים שעות, שבעת אלפים שעות - אין שיוויון.

זבולון אורלב: השאלה, איך זה מסתדר מבחינת החוק?

דורית מורג: שיטת התקצוב?

דורית מורג: איך בוחנים את זה?

דורית מורג: איך מספקים לבתי הספר את השעות האלה?

לבנה אברמוביץ: פשוט חסרות לנו הרבה שעות.

משה גפני: התקצוב.

משה גפני: אם אני, בתום הדיון הזה, מחליט לעצמי שאני הולך לבית דין גבוה לצדק.

משה גפני: כמחוקק אין לי סעד.

משה גפני: היא מעלה פה שאלה נכונה, שאני לא אכשל עם העניין הזה, הדברים היו ברורים באומץ, ביושר, בהגינות.

משה גפני: חסרות שעות.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: אני שואל את השאלה הזאת, האם יש איזו שהיא שיטת תקצוב, אני מתכוון גם לחינוך התורני.

משה גפני: החינוך העצמאי הוא פשוט יותר ותיק, יותר גדול, לכן אני משתמש בו, אבל אני מתכוון לשתי הרשתות.

משה גפני: אנחנו היינו המחוקקים שקבענו את השיוויון בעניין הזה.

משה גפני: אני שואל אם יש איזו שיטת תקצוב שתבוא מדינת ישראל ותאמר לבית המשפט העליון: מכיוון שהאגף לחינוך מוכר בהתייחסות לחינוך העצמאי מתייחס אחרת, התקצוב שם הוא שונה.

משה גפני: האם יש מצב כזה?

לבנה אברמוביץ: בעניין של שילוב.

לבנה אברמוביץ: בעניין של שילוב חסרות

זבולון אורלב: התקצוב של החינוך הרשמי.

זבולון אורלב: לקחנו איזה עניין קטנטן, אני לא יודע מה סך כל השעות שמקבלת רשת החינוך העצמאי.

זבולון אורלב: אני יכול סתם להרביץ מספר - שלוש מאות אלף שעות.

זבולון אורלב: כמה שעות הם מקבלים?

לבנה אברמוביץ: שעות.

זבולון אורלב: שיוויון בעניין מסויים.

זבולון אורלב: מה שאני מציע, שנאפשר למשרד החינוך והתרבות, ובעיקר ליועצת המשפטית, לבדוק את העניין הזה.

זבולון אורלב: היא תשיב לנו בתוך חודש ימים, תעשו בדיקה.

זבולון אורלב: "על פניו" נראה שיש כאן חוסר שיוויון.

זבולון אורלב: מכיר את החוק.

זבולון אורלב: אני מוכן להסתכן בהימור בעניין הזה.

זבולון אורלב: אני בעניין הזה מוכרח לומר שאני סומך יותר על עובדי המשרד.

זבולון אורלב: קודם כל יש לומר לנו את המידע.

זבולון אורלב: הלשכה המשפטית צריכה להגיד אם המצב הוא תקין או לא תקין.

דורית מורג: המונח של שעות שילוב איננו מופיע בכלל.

דורית מורג: הוא איננו מופיע.

דורית מורג: הוא איננו חלק מהחינוך המיוחד.

דורית מורג: הוא תוספת שניתנת בחינוך הרגיל.

דורית מורג: פר מוסד.

דורית מורג: לכן צריך להתמודד עם זה גם תקציבית, ואין לי תשובה.

זבולון אורלב: אברמוביץ, שגם אם תיקחי פר מוסד, יש עדיין איזו שהיא בעיה שאינני יודע מה היקפה.

זבולון אורלב: אנחנו הרי כולנו רוצים לשמור על החוק ; ואני "על פניו" כמו שזה נראה כרגע, יש איזו שהיא בעיה שמחייבת התייחסות הרבה יותר רצינית והרבה יותר עמוקה של המשרד.

זבולון אורלב: מה שאני מציע זה שתיערך בדיקה במשרד כלפי הטענה הספציפית, לא כלפי החינוך המוכר שאינו רשמי, כי את צודקת במאה אחוזים מבחינת החוק, שהחוק איננו מחייב שיוויון של החינוך הרשמי כלפי המוכר שאינו רשמי.

זבולון אורלב: הוא מחייב שיוויון על ידי שני יוצאי הדופן בחוק של החינוך העצמאי ורשת המעיין, ואם אפשר גם לקבל תשובה על שניהם.

זבולון אורלב: האם בעניין של שילוב יש שיוויון?

זבולון אורלב: ומה התשובה של המשרד לגבי הטענה של חוסר שיוויון בעניין?

זבולון אורלב: ואם אפשר בסדר גודל של חודש ימים.

יעל פרבר: בתשובה גלויה, זה בסך הכל הוא מודה במצב קיים.

יעל פרבר: השר הצהיר כל הזמן שיש כל כך הרבה חסרים שלאט לאט הוא ינסה לסגור אותם.

יעל פרבר: הסוגייה הזאת היא חלק מהעניין הזה.

זבולון אורלב: והשרים מהמפלגה הדתית לאומית קיפחו אתכם, ואני, יוסי שריד, אתקן את זה במהלך שלוש שנים, ארבע שנים, חמש שנים, הנה השנה תוספת אלף חמש מאות שעות.

זבולון אורלב: אינני יכול לתקן את הכל בבת אחת.

משה גפני: בנחישות להרחיב את מכסת השעות לשילוב.

משה גפני: אני מקווה שבמהלך שנתיים עד שלוש שנים נוכל להגיע להקצאה הראויה, שתאפשר קיומו של החינוך במלוא צורכו.

זבולון אורלב: יותר שמח אם השר היה אומר גם דברים יותר ברורים.

זבולון אורלב: תוך שלוש שנים, ארבע שנים נתקן.

משה גפני: לתפקיד שר החינוך, אני פועל בנחישות להרחיב את מכסת השעות לשילוב.

משה גפני: אני מקווה שבמהלך שנתיים עד שלוש שנים נוכל להגיע להקצאה הראויה שתאפשר קיומו של השילוב במלוא צורכו".

זבולון אורלב: אינה נוחה מהקיפוח הזה.

זבולון אורלב: מה שאני מבקש, שאם אפשר, במשך חודש ימים, ואני מדליף למשרד שהמשרד יבוא ויגיד: נכון, יש פער.

זבולון אורלב: אנחנו איננו מסוגלים לתקן אותו בתוך שנה, איננו מסוגלים לתקן אותו בתוך שנתיים, זאת תוכנית התיקון שלנו.

זבולון אורלב: מבחינתי גם אם יהיו חילוקי דעות, אני אצביע בעד התשובה של משרד החינוך.

זבולון אורלב: חינוך.

לבנה אברמוביץ: אומר-

לבנה אברמוביץ: משרד החינוך גם נותן תקציבים לבנייה של מוסדות החינוך של שתי הרשתות האלה באמצעות הרשויות המקומיות.

זבולון אורלב: המועצה המקומית ירוחם, הסיכום נכתב ב15.11.1999-, אותם סעיפים שמתייחסים לבנייה ולשיפוצים של מוסדות החינוך המוכר שאינו רשמי והחינוך העצמאי, לכאורה אינם עולים בקנה אחד עם מה שגם אני יודע, אלא אם כן שונו הנהלים.

זבולון אורלב: הבנייה והשיפוצים של מוסדות החינוך העצמאי מתנהלים באותה פרוצדורה כמו מוסדות החינוך הרשמי, אלא אם כן יש שינוי.

זבולון אורלב: אם אפשר לבקש מגברת יעל פרבר שתעשה בדיקה לגבי אותם סעיפים, וגם פה אם נוכל לקבל תשובה תוך חודש ימים עם העתק לחבר הכנסת משה גפני, האם מה שכתוב בסיכום זאת המציאות החדשה, או שיש כאן תיקון, והתקצוב ואמות המידה הם אותן אמות מידה שיוויוניות כמו לגבי החינוך הרשמי, מה שאני מבין שמתבקש מחוק יסודות התקציב, שצריך להיות הכל שיוויוני.

משה גפני: הייתי רואה את הפרוטוקול הזה אתמול באקראי בסיור שלי, אזי המכתב של חבר הכנסת יוסי שריד די לי בו.

משה גפני: לא די לי בו באופן מעשי, מכיוון שהאפליה פה היא "על פניה" חמורה, אבל אני מכיר עוד אפליות לגבי החינוך המוכר שאינו רשמי.

משה גפני: אני מכיר.

משה גפני: אנחנו חיים עם זה.

משה גפני: אנחנו מקווים לתקן את זה בהמשך.

זבולון אורלב: יחד עם זה אני אומר לך שיש פה חוסר ניסיון של רושם הפרוטוקול, של מר ציון שבת, שהוא בחור טוב מאוד, אבל הוא מבין יותר בבטיחות תלמידים מאשר בנוהלי בנייה.

זבולון אורלב: אני חושב שהשר לא היה ער דיו למציאות הקיימת.

זבולון אורלב: הוא התכוון שיש תקציב הבינוי של משרד החינוך והתרבות, שתקציב הבינוי הזה מחולק לשני חלקים: חלק אחד זה החינוך הרשמי שהוא בשליטה מוחלטת של שר החינוך והתרבות, והחלק השני הוא החלק של החינוך העצמאי והמעיין, ששם הוא מקבל גם תקציב פוליטי - כמה כיתות, ושם הוא אינו מחליט כמה הולך לירוחם.

זבולון אורלב: מה שהוא התכוון לומר בדברים "על כן המשרד איננו מתקצב", הוא לא התכוון המשרד, על כן השר איננו מחליט.

משה גפני: גם ממש אינני מסכים שתישאר בפרוטוקול.

משה גפני: נמצאת פה הגברת לבנה אברמוביץ, היא אינה עוסקת בבינוי, אבל היא יודעת מה זה החינוך המוכר.

משה גפני: אנחנו הודענו לפני ארבע שנים בגלגול הקודם של מר אברהם בייגה שוחט, כשהוא היה שר האוצר, הודענו שאין יותר התערבויות פוליטיות.

משה גפני: מר שניאור שמחה שולח מכתב לראשי הרשויות על החינוך הממלכתי, על החינוך הממלכתי דתי, ואותו נוסח הוא שולח על החינוך החרדי, המוכר שאינו רשמי.

משה גפני: ראש הרשות עונה תשובות על הרשויות שבהן ישנו הדבר.

משה גפני: נכון שיש החלטה של מכסת כיתות שאנחנו איננו מעורבים בה; אף אחד איננו יכול להיות מעורב בזה.

משה גפני: משרד אחר.

משה גפני: הייתי מרשה לעצמי לכתוב כזה פרוטוקול

משה גפני: מחדש, ועל כן אין טעם בשיפוצו.

משה גפני: מוסדות "מסילה בערבה", זה בסעיף 6, אינם בתחום טיפולו של המשרד.

משה גפני: אם זה לא בתחום טיפולו של המשרד, מאין הם יודעים שאין טעם בשיפוצו בגלל שהוא מיועד לבנייה מחדש?

לבנה אברמוביץ: המוסדות בעקבות חוק יסודות התקציב.

לבנה אברמוביץ: המקרה הפרטני הזה איננו שייך לא לרשת הזאת ולא לרשת הזאת.

לבנה אברמוביץ: מדובר בילד שלומד בבית ספר "תורה ואורה" בתל-אביב.

לבנה אברמוביץ: הרשתות.

לבנה אברמוביץ: לקבל את הטיפול, ושם נמסר לו שהם לא יכולים לתת את הטיפול, כי הוא שייך למוכר שאינו רשמי.

לבנה אברמוביץ: כשהדברים הגיעו אלינו לאגף, המפקחת על החינוך המיוחד ששייכת למוכר שאינו רשמי, פנתה כדי להסיר את החיסיון על פרטי האיבחון של הילד, כדי לנסות ולעזור לו בצורה אחרת, לא דרך החינוך הרשמי.

לבנה אברמוביץ: האימא התנגדה לכך, ולכן הדבר נשאר בצורה כזאת.

לבנה אברמוביץ: אני רואה שמשהו איננו מנוצל במקום אחד, אזי אני יכולה לתמרן.

לבנה אברמוביץ: היא ביקשה לדעת את פרטי המקרה כדי שהיא תבדוק מה בדיוק צריך לעשות.

זבולון אורלב: בילדים בודדים.

זבולון אורלב: החינוך המוכר שאינו רשמי לא יוכל להקים לעצמו מסגרות לטיפול?

לבנה אברמוביץ: שמשולבים בחינוך הרגיל.

לבנה אברמוביץ: המשרד מאוד תומך, כי הוא אומר: בעצם אם ניתן את הטיפול בצורה הזאת, כי אז אנחנו נחסוך אחר כך הרבה חינוך מיוחד.

לבנה אברמוביץ: את זה.

זבולון אורלב: איתו?

זבולון אורלב: גברת דליה פז, לו הילד הזה היה בחינוך הרשמי?

דליה פז: לומד ב"תורה ואורה", לבית ספר "תורה ואורה" נניח היו עשרים שעות, בית ספר היה אוטונומי להחליט, יכול להיות שבית הספר היה אומר, לי יש עשרים שעות - יש מקרים יותר חמורים.

דליה פז: אינני יכול לעבור את המסגרת התקציבית הזאת.

דליה פז: אני מטפל בילדים אחרים.

דליה פז: יכול להיות שבית הספר היה אומר: זה מקרה חמור דיו.

דליה פז: אני בסדר עדיפות ראשון כן מטפל בו.

דליה פז: נותנת ל"תורה ואורה", וגם גברת לבנה אברמוביץ ל"תורה ואורה" איננה יכולה לתת שעות שילוב.

דליה פז: מוצאים שזה נכון.

דליה פז: גם אני עושה לפעמים שמיניות באוויר ברשמי, ולילד מסויים שנורא נורא צריך להציל אותו, נותנת עשרים שעות לילד אחד, בעוד כל ילד מקבל שלוש שעות או ארבע שעות.

זבולון אורלב: חיסיון?

דליה פז: רוצים שאני אתגייס בצורה יוצאת דופן לעזור לו, מה לתת לו?

דליה פז: האם לתת לו הוראה מתקנת בחשבון?

דליה פז: אולי הוא צריך קלינאית תקשורת?

זבולון אורלב: ההורים?

דליה פז: באיזה שהוא שלב הם היו תמימים, בא עוד מישהו וקיבלו אותו.

דליה פז: עשו לו את האיבחון.

זבולון אורלב: המכון להוראה מתקנת איננו יכול להגיד למפקחת מה הבעיה שלו?

זבולון אורלב: המכון להוראה משקמת לא היה אומר לבית הספר מה הבעיה שלו.

זבולון אורלב: איך בית הספר היה יודע לטפל בו?

זבולון אורלב: ל"תורה ואורה"?

דליה פז: בדיקה פסיכולוגית.

זבולון אורלב: עצמך, ואם אפשר גם לקבל דיווח בטווח של שבועיים, שנקבל דיווח בכתב גם עם העתק לחבר הכנסת משה גפני.

זבולון אורלב: בדרום תל-אביב, יד אליהו, תיערך בדיקה על ידי הגברת לבנה אברמוביץ, מנהלת אגף בכיר לחינוך מוכר, ותשובה תינתן תוך שבועיים, מתוך כוונה שיימצא פתרון חינוכי טיפולי ראוי לילד הזה.

משה גפני: משרד החינוך.

משה גפני: השאלה אם יש לכן מה לומר בעניין הזה של החינוך המיוחד ושילוב?

רבקה גינזבורג: גפני הגיש איזו שאילתה.

משה גפני: תלמיד בתל-אביב, העניין של שילוב שבחינוך המיוחד, הוא תלמיד במוכר שאינו רשמי.

משה גפני: כתוצאה מהתכתובת הזאת שחבר הכנסת ריבלין עניין אותי בה, אני הגשתי את הבקשה לדיון דחוף בעניין הכללי של שילוב והחינוך המיוחד בהתייחסות למוכר שאינו רשמי, לאחר שיש תשובה רשמית של שר החינוך שהחינוך המוכר שאינו רשמי זקוק לעשרת אלפים שעות שבועיות והוא מקבל רק שלושת אלפים.

משה גפני: כלומר שילד בחינוך המוכר שאינו רשמי מקבל פחות משליש מאשר ילד בחינוך הממלכתי.

רבקה גינזבורג: לפני עשרים ושתיים שנה בבני-ברק.

רבקה גינזבורג: לומר דבר שאולי אינו רלוונטי.

רבקה גינזבורג: מדברים פה על שילוב של ילדים במסגרות הרגילות, אינטגרציה.

רבקה גינזבורג: אני מדברת על שילוב ילדים מיוחדים במסגרות המיוחדות, משום שישנם צרכים מאוד מיוחדים לילדים מאוד מאוד מסויימים, שאינם יכולים להשתלב אפילו במסגרת המיוחדת, והם צריכים עבודה פרטנית.

רבקה גינזבורג: הם צריכים סייעים.

זבולון אורלב: האם הבעיה היא כספית?

זבולון אורלב: שאינו רשמי בכלל, ובפרט החינוך העצמאי מקבל משאבים שיוויוניים לחלוטין על פי חוק בכל מה שקשור לחינוך המיוחד.

לבנה אברמוביץ: הכללים והטבלאות.

לבנה אברמוביץ: בחינוך המיוחד יש

זבולון אורלב: שבעניין החינוך המיוחד יש שילוב.