ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 59, 2000-01-18 14:30

זבולון אורלב: השירות הלאומי, שהוא משותף לבת-עמי ולאגודה להתנדבות בע"מ.

זבולון אורלב: קודם כל אני רוצה להתנצל שכנראה בסערת הרוחות כמשמעה נותרתי כאן לבדי, אבל אני בא עם החותם המלא של הוועדה ובאמת מביא את ברכתה של הכנסת למפעל של השירות הלאומי, שבעיניי נחשב לשירות החברתי החינוכי אולי מהיפים ביותר, שבאמת ראה איזה פלא, שבלי הרבה תעמולה, בלי הרבה השקעות קמות כששת אלפים בנות מדי שנה, מכוח צו פנימי, מכוח הכרה פנימית עמוקה ומחליטות מרצונן החופשי להתנדב למשך שנה או למשך שנתיים.

זבולון אורלב: מתוך הניסיון אנחנו יודעים שהם אינן מחפשות את מקומות השירות הקלים ביותר, הן אינן מחפשות את מקומות השירות הנוחים ביותר, הן אינן מחפשות את מקומות השירות המועילים ביותר.

זבולון אורלב: להיפך.

זבולון אורלב: הן מחפשות את האתגרים.

זבולון אורלב: דבר שני שראוי באמת לציין זה שלכל מקום שאתה מגיע ששם עובדות הבנות של השירות הלאומי, אתה בדרך כלל נתקל רק בתביעה אחת.

זבולון אורלב: אנא תדאג להגדיל לנו בשנה הבאה את המיכסה.

זבולון אורלב: אנחנו כל כך מרוצים, הבנות עושות עבודה כל כך טובה, ולאן שאתה הולך ועם מי שאתה מדבר, אתה באמת זוכה לשבחים.

זבולון אורלב: אין לי ספק שהמפעל הזה ראוי להבנה יותר בעומק, ראוי לחקור אותו, כי אני חושב שאפשר ללמוד ממנו גם לגבי נושאים אחרים, גם לגבי שירותים אחרים.

זבולון אורלב: אני מציע שנתרכז בישיבה הזאת לשמוע על הבעיות, על הקשיים, וגם על ההישגים.

זבולון אורלב: נשתדל הכל לעשות בתמציתיות.

זבולון אורלב: הוועדה תשתדל להיות שגרירה נאמנה של המסקנות שאנחנו נגבש כאן בסיום הישיבה, ככל שנוכל להפעיל אותה כוועדה פרלמנטרית.

זבולון אורלב: אני מציע שנפתח בכבוד הרב, שאני חושב שאתה הוותיק ביותר אם אינני טועה כאן, מבין כל היושבים בחדר.

זבולון אורלב: בבקשה כבוד הרב צפניה דרורי.

צפניה דרורי: הוועדה לחינוך של הכנסת.

צפניה דרורי: אין ספק שגישתו של יו"ר הוועדה ועניינו בשירות הלאומי במשך כל ימות השנה הם אשר הביאו את הדיון הזה אל שולחן הוועדה.

צפניה דרורי: היו"ר זבולון אורלב: כלומר יש עוד עשרה אחוזים מקומות

צפניה דרורי: צפניה דרורי: יש עוד לפחות עשרה אחוזים של מקומות

צפניה דרורי: צריך להבין שהפעילות של השירות הלאומי היום היא מורכבת הרבה יותר.

צפניה דרורי: אם דיברנו על ששת אלפים וחמש מאות בנות, זאת אומרת שרוב הבנות, הרוב המוחלט של הבנות, מועסקות בשירותים אחרים ולא בתוך מערכת החינוך דווקא.

צפניה דרורי: זה אומר שצריך למצוא את היכולת לעודד את החזקת הבנות גם במקומות אחרים.

צפניה דרורי: זאת אומרת שוועדת החינוך איננה רק ממונה על מערכת החינוך, אלא גם היא, כמי שיש לה עניין בעידוד הבנות לשירות לאומי, צריך להיות לה עניין לאפשר הפעלה גם בבתי חולים, גם במערכות אחרות שאנחנו מפעילים בהן על ידי יצירת אווירה נכונה וגם על ידי משאבים נכונים - שיאפשרו למוסדות השונים הנאנקים מהצורך בכוח אדם, שיהיה להם מקור כספי כדי לקלוט את הבנות.

צפניה דרורי: יש בתי חולים שבהם יש צורך גדול ומצוקה, ואין הם יכולים לקלוט בנות, כי הם צריכים לשלם את מלוא התמורה בעצמם.

צפניה דרורי: יש מקומות יותר עשירים שיכולים להרשות לעצמם להחזיק מספר ניכר של בנות שירות לאומי, ומקומות אחרים מחזיקים כמות מצומצמת, והכל לפי היכולת הכספית שלהם.

צפניה דרורי: העניין של שירות לאומי של בנות בבתי חולים הוא עניין של המדינה, של מערכת החינוך, שיש לה עניין שבנות יוכלו לעסוק בתפקידים חברתיים.

צפניה דרורי: אם ניקח למשל את הרווחה, משרדי הרווחה בערים השונות מוכנים לתת רק חמישים אחוזים מן ההוצאה על חשבון המשרד הכללי, וגם זה בתקנים מוגבלים, והרשויות המקומיות נמצאות היום במצב כזה שאף גזבר איננו מוכן לחתום על החצי השני, ובכך אנחנו מוגבלים בגללם מלהעסיק את הבנות בשירותי הרווחה.

צפניה דרורי: שירותי הרווחה היום זה למעשה הקש של המדינה.

צפניה דרורי: אילו יכולנו להגיע אל הבתים ולעזור, הרי זה שירות שאין כמוהו, ואין היום אפשרות לכך לרשויות העניות.

צפניה דרורי: יש רשויות עשירות שיש להם תקציבי רווחה, והן נותנות לנו את העזרה, אבל דווקא לרשויות שבערי השדה אין תקציבים כדי לקחת בנות שירות ולהפעילן במסגרת הרווחה.

צפניה דרורי: אני יכול להרחיב את היריעה.

צפניה דרורי: כלומר הנושא היום של תקנים איננו רק פועל יוצא של התקנים בחינוך.

צפניה דרורי: הוא פועל יוצא של כל מערכת התקנים הארצית ברווחה ובשאר השירותים; ודומני שעל זה צריכה ועדת החינוך, באחת הישיבות שלה, לשבת ולתת את הדעת איך אנחנו מעודדים את הרחבת השירות הלאומי למקומות שבאמת זקוקים לבנות האלה, והם עניים בתקציבים ואינם יכולים לממן בעצמם את מלוא ההוצאה ולפעמים גם את חלקה.

צפניה דרורי: דבר נוסף שאנחנו היינו מעוניינים מאוד שוועדת החינוך תיתן את הדעת עליו קשור להרחבת השירות הלאומי וההשלכות שיכולות להיות לה על הפעולה ההתנדבותית היום.

צפניה דרורי: אנחנו שומעים דעות שונות על אפשרות להרחיב את היקף האוכלוסיות שיילכו לשירות לאומי, מתוך הנחה ששירות לאומי צריך להיות גם אמצעי בעבור הבנות, לא רק בעבור הצרכים של המשק, אלא בעבור הבנות עצמן.

צפניה דרורי: אני מדבר על בנות מוגבלות, לתת להן אפשרות ללכת לשירות לאומי כדי שיהיה להם במה לעסוק, או אוכלוסיות שלא הולכות לצבא , לתת להן את האפשרות ללכת לשירות לאומי כדי לקנות זכויות וכיוצא בזה.

צפניה דרורי: יש כאן הרחבה גדולה מאוד של המערכת, שאם היא תהייה, היא תהפוך את השירות הלאומי משירות לאומי למען הציבור לשירות ציבורי למען בנות שירות לאומי.

צפניה דרורי: אנחנו לא היינו רוצים בשום אופן שהעסק יתהפך, ותשתנה המגמה, כי כל אותה האוכלוסייה האידיאולוגית שבאה אלינו היום מתוך הכרה שצריכים אותה, עלולה להפנות לנו עורף ולא לבוא אלינו ברגע שהם יראו שהשירות הלאומי הוא לא מערכת למען השטח, אלא עזרה מסויימת לבעיות סוציאליות של בנות השירות הלאומי עצמן.

צפניה דרורי: אנחנו בנושא הזה ממש מרגישים כי בנפשנו הדבר, ומבקשים לעשות את כל האפשר כדי להשאיר את השירות הלאומי כמוגדר בזהותו 'התנדבות למען העם' ולא להפוך את התמונה לצד האחר.

צפניה דרורי: השירות הלאומי?

צפניה דרורי: כמה, באילו מקצועות, באילו תחומים?

שמעון נחמה: היו"ר זבולון אורלב: יש מישהו שיש לו הראייה הכוללת של כל

שמעון נחמה: חמישה-שישה אנשים, והיא מנסה להגיע לחלוקות ולראייה הכוללת.

שמעון נחמה: גם אצלה הראייה לא תהייה ספציפית לגבי התחום, אלא לגבי משרדים.

שמעון נחמה: תוכל לקבל נתון של משרד החינוך שיש בו למעלה מחמישים אחוזים מבנות השירות הלאומי בארץ.

שמעון נחמה: אבל היא לא תיכנס לחלוקה בתוך מערכת החינוך או בתוך מערכות אחרות.

שמעון נחמה: וחמש מאות הבנות מתפלגות?

שמעון נחמה: יצחק לנגה: במערכת הבריאות יש בסך הכל משהו כמו אלף

שמעון נחמה: וחמש מאות, שכשלושת אלפים המשרד מממן, ועוד חמש מאות – עמותות וגופים כאלה ואחרים.

שמעון נחמה: וחמש מאות הם חמשת אלפים.

שמעון נחמה: איפה עוד אלף וחמש מאות בנות?

יצחק לנגה: בתי משפט, שב"ס, זה בסדר גודל של עוד משהו כמו חמש מאות בנות.

זבולון אורלב: יצחק לנגה: משרתות תחת תקני רווחה כשלוש מאות בנות.

זבולון אורלב: יצחק לנגה: יש תקנים פרטיים.

זבולון אורלב: בתי אבות זה סדר גודל

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: יש אפילו בכנסת.

זבולון אורלב: כשהוצאתי את תעודת חבר הכנסת, אמרו לי: יש פה בנות שירות לאומי, והן עושות עבודה נהדרת.

עקיבא סלע: צפניה דרורי דיבר עליהן, ואולי לחדש מספר נקודות נוספות.

עקיבא סלע: דבר ראשון, אני חושב שמפעל השירות הלאומי, שכבר מתקרב לשנת השלושים שלו, והוא צמח בציונות הדתית, יכול היום לתרום למיגזרים אחרים מתוך הניסיון שהוא רכש.

עקיבא סלע: נדמה לי שאת הניסיון הזה אסור לבזבז.

עקיבא סלע: אנחנו בגדול רואים בכלל את מפעל השירות הלאומי לא כלשכת עבודה שבאה לפתור את בעיות החברה, אלא כהמשך התהליך החינוכי של הבנות, ויש אצלנו אפילו חלק מהבנים שמשרתים; המשך התהליך החינוכי של הנוער שהתחנך במשך שתים-עשרה שנה בבתי הספר, ועכשיו אנחנו מקנים לו חינוך גם בדרך אחרת.

עקיבא סלע: כתוצאה מכך אין אנו עוסקים רק בשיבוץ הבנות במקומות השירות, אלא בליווי חינוכי של כל בת ובת במקום שירותה.

עקיבא סלע: זה לא רק למליצה, אלא שאנחנו משקיעים בזה גם הרבה מאוד משאבים כדי שבת תוכל להשתתף אחת לשבוע בשיעור שיפרה אותה גם מבחינה רוחנית וגם מבחינה תורנית, ועוד כאלה וכאלה פעילויות.

עקיבא סלע: לכן אינני רואה פגם בכך שהמערכות שלנו יוכלו להנחות גם את המערכות או גם את המיגזרים הנוספים.

עקיבא סלע: הנושא השני הוא של איזה שהוא תכנון לאומי של הצרכים.

עקיבא סלע: אנחנו גופים שמפעילים, ומטבע הדברים אנחנו איננו יכולים להפעיל, כי גם שירות התנדבותי עולה כסף.

עקיבא סלע: כדי שנוכל להפעיל מערכת, אנחנו צריכים לדאוג גם לתקציבים.

עקיבא סלע: לפעמים אנחנו נמצאים גם בדילמות מוסריות.

עקיבא סלע: יש לנו מקרים שגופים יש להם כסף והם יכולים לרכוש את התקנים, לעומת גופים אחרים שאנחנו יודעים שצריכים את הבנות, אבל לצערנו אין להם הכסף.

עקיבא סלע: צריך להיות אולי, וכאן זו קריאה לכנסת, לבקש, עכשיו הקימו איזו ועדה לתכנון לאומי, לבקש שתחשוב על העניין הזה של אמות-מידה לחלוקת המשאבים כדי שאפשר יהיה לרכוש שירות לאומי בחלוקה צודקת ולא רק בחלוקה של מי שיש לו או אין לו המענה.

עקיבא סלע: כאן אולי אני מתחבר לדברים של הרב צפניה דרורי לגבי מהות האוכלוסייה שאנחנו מטפלים בה.

עקיבא סלע: אנחנו מטפלים בבוגרות החינוך הממלכתי דתי, וזה לא סוד שלבנות האלה יש היום הנעה, ומאה אחוז מהבנות מתנדבות או לצה"ל או לשירות לאומי.

עקיבא סלע: אינני יודע אם יש מיגזרים נוספים אחרים שיכולים להציג אחוזים כל כך גבוהים של הנעה, שאם לא הייתה חובת גיוס, הם היו הולכים מרצונם הטוב.

עקיבא סלע: מאה אחוזים, אנחנו נמצאים היום לפי חלוקה של נתונים שאנחנו יודעים, בערך עשרים אחוז לצה"ל, שמונים אחוז לשירות לאומי.

עקיבא סלע: הבנות שמצהירות ואינן עושות אחת מהשתיים הן בודדות, כמעט בודדות.

עקיבא סלע: אזי אינני יודע מה הם הגורמים לדבר הזה.

עקיבא סלע: לדעתי זה עניין של חינוך.

עקיבא סלע: אנחנו היום מדברים על חינוך ועל ערכים - זאת תוצאה של חינוך.

עקיבא סלע: בבתי הספר מחנכים היום בנות גם לתת ולא רק לקבל, ואנחנו רואים את התוצאות.

עקיבא סלע: יש עוד הרבה מה להשקיע בחינוך הזה, יש עוד הרבה מה להשקיע בעניין של הכנת הבת לקראת השירות הלאומי, ואנחנו מדברים ועוסקים בזה, וגם זה משאבים; אבל נדמה לי שאם אנחנו מדברים כאן בוועדת חינוך, בדרך חינוכית, אפשר להביא להנעה של הרצון לתת, לא רק על ידי חוקים, אלא רצון לתת, כל אחת בפני עצמה.

עקיבא סלע: דיברנו על תכנון לאומי.

עקיבא סלע: "בת-עמי" מפעילה מערכת של שירות לאומי גם בתפוצות יהודיות בחוץ לארץ.

עקיבא סלע: אם אנחנו מדברים על תכנון לאומי, אזי יכול להיות שאפשר לעשות גם תכנון בין לאומי.

עקיבא סלע: יש לנו היום כחמישים בנות שמשרתות בתפוצות בתחום החינוך, בתחום היהדות והחינוך.

עקיבא סלע: רובן ככולן עוסקות בבתי הספר בנושא של הקניית ערכי היהדות, העברית ואהבת ארץ ישראל.

עקיבא סלע: גם כאן יש מקום להתערבות של גורמי המדינה כדי שיהיה צדק.

עקיבא סלע: זאת איננה חוכמה לשלוח עשרים בנות ללוס-אנג'לס, שיש שם כסף לממן את השירות הזה.

עקיבא סלע: יש לנו קהילות שמשוועות לבנות, אבל אין להן כסף לשלם בעבור השירות הזה, שהוא לא יקר כל כך, כי זה שירות התנדבותי, אבל לצערנו איננו יכולים לשלוח לשם את הבנות.

עקיבא סלע: לגבי היריד, שהמשמעות והחשיבות שלו הן רבות.

עקיבא סלע: זו כבר השנה השלישית או הרביעית שאנחנו מתקדמים עם העניין הזה.

עקיבא סלע: לשמחתי, מצד אחד ולצערי מצד שני, הגופים עושים את זה על חשבונם עם מימון שלהם, ואני שמח על כך ומברך על כך כי זה לא בתוך ההסדרים שלנו, אבל זה מביא לנו לחיסכון וליעילות עצומים בתוך המערכת.

עקיבא סלע: בת יודעת לאן היא מתגייסת מראש, הרבה פחות היא רוצה לעבור ולהשאיר כיתה עם ילדים - עם ילדים של חינוך מיוחד - אחרי חודשיים ולבקש מקום אחר ולעבור ולהתחיל להתנייד כבת מתנדבת.

עקיבא סלע: לכן מגיעה תודה מיוחדת לשני הגופים שלקחו על עצמם וארגנו השנה ביחד את היריד בעל ההיקף הזה.

עקיבא סלע: גם הצבא לשמחתי הולך בעקבות היריד, ומתחיל לגייס מהשנה הקרובה, מאוגוסט, קדם צבאי לכל המערכת הצה"לית, כולל ליחידת המורות החיילות שלנו, כך שכל חייל וחיילת בעתיד יידעו מראש לאן הם הולכים ולא יבואו עם חששות.

עקיבא סלע: תרבות תורנית עד היום נהנתה מהקדם צבאי, והקדם צבאי עכשיו עובר לכל המערכות, לא רק לתרבות תורנית.

עקיבא סלע: מערכת החינוך בעשור האחרון התקדמה יפה מאוד, אם מותר להעיד כאיש מערכת החינוך משתי בחינות.

עקיבא סלע: א' מבחינה ההיקף, ההיקף גדל בקצב מתאים וראוי.

עקיבא סלע: לא הייתי אומר שעדיין די בזה, כי מערכת החינוך – אילו דברים שאין להם שיעור, לחינוך אין שיעור, בבתי ספר, במוסדות חינוך מיוחד, כל המערכת משוועת לעוד ולעוד ועוד.

עקיבא סלע: גם אם נכפיל את המיכסה, עדיין לא נספיק למלא את צורכי מערכת החינוך בתחום הרגיש והחשוב הזה של נשמה יתרה של תוספת, כשמורה איננו יכול בשום פנים ואופן להתמודד עם ארבעים ילד בכיתה כתקן; ותמיד יש לו הילד הבעייתי ביותר או שלושת הילדים הבעייתיים ביותר בכיתה, ומישהו צריך להתייחס ולטפל בהם אחרי הצוהריים, בהפסקות ותוך כדי השיעורים והלימודים בתוך בית הספר.

עקיבא סלע: מבחינת מערכת החינוך גם שיפרנו את התנאים והשתדלנו לתת את המרב.

עקיבא סלע: לשמחתי, כל שרי החינוך בלי יוצא מן הכלל התייחסו לנושא הזה בכבוד ובמעמד הראויים.

עקיבא סלע: יש היום התפתחויות שמתפתחות במערכת הביטחון ובצה"ל ובמדינה בכלל, והן בארץ בקצב הרבה יותר מוגבל.

עקיבא סלע: אם בשנת 1993 ישבה ועדת הרצל שפיר שתכננה מה שנקרא בצה"ל "מחר 1998", שתוך ארבע-חמש שנים ייתנו למערכת החינוך כמה מורות חיילות שהמשרד ירצה, היום הם הולכים לצמצם לנו את ההיקף, בדיוק בניגוד למצב השורר; ובכלל הראייה של צה"ל פעם הייתה להפוך לצה"ל צבא קטן, אבל אולי הצבא הולך להיות קטן, כרגע איננו רואים שמערכת החינוך או מערכות אחרות יוכלו ליהנות מהעודפים שיש, וזה גם יקשה על משרד החינוך מהכיוון השני, בעיקר החינוך הממלכתי.

עקיבא סלע: ולקצר, הוא לא יפנה משאבים באנשים כדי שהשירות הלאומי יגדל?

עקיבא סלע: ההבטחות שניתנו לנו בשנת 1993, אנחנו עד היום משנת 1993 נמצאים בירידה בהיקף מורות חיילות, על פי הדרישות של צה"ל.

עקיבא סלע: אלף שבע מאות לאלף ארבע מאות.

עקיבא סלע: עכשיו יש לנו מלחמות, הם רוצים לצמצם לנו כמאתיים בנות, והשר עושה את כל המאמצים לבטל את הקיצוץ.

עקיבא סלע: אני מקווה שבימים הקרובים, גם אם לא יבטלו את הקיצוץ, לפחות יצמצמו אותו באחוזים גבוהים.

עקיבא סלע: בעניין הזה ישנה עוד סיבה אחת שמקשה על כל המערכת וזה חוק הנח"ל.

עקיבא סלע: לגבי הנח"ל, גם הצבא אינו יכול לשלוט, וכשמשרד הביטחון, האגף למשימות לאומיות מגייס הרבה יותר גרעינים של נח"ל, ומוכן לתת לרשויות מקומיות ללא הגבלה 'קחו גרעינים של נח"ל, חפשו להם מקומות ותנו להם מקום לינה ומזון' ולהסתדר איתם, זה מקשה גם על השירות הלאומי וגם על הגיוס של צה"ל.

עקיבא סלע: צה"ל בגלל זה הולך ופוגע בנו, כי בשוק יש מערכת גיוס שכל מי שרוצה לבוא ולהתגייס לנח"ל מתגייס, ההיקפים שלו גדלים.

עקיבא סלע: למשרד הביטחון אין מה לעשות עם חלק גדול מהנח"לאים, אז הם משובצים בהרבה מקומות שאין זקוקים להם כל כך.

עקיבא סלע: סדר העדיפות הוא לא אמיתי ולא על פי הצרכים.

עקיבא סלע: החוקים והתקנות לגבי השירות הלאומי בשנים האחרונות, שבחלק מהם נעשו מספר צעדים קדימה, כמו הדבר הראשון – השוואה של חוק חיילים משוחררים לגבי הבנות, ולגבי הנסיעות מה שנתקבל בתקופות של מר שאול יהלום כשר התחבורה.

עקיבא סלע: אבל התקנות האחרונות שצריכות לקבל את החותמת של שר העבודה והרווחה שהוא השר הממונה על העניין, לגבי השוואות כאלה ואחרות, אם זה בדיור, אם זה בשכר המרצים ואם זה בדמי הכיס של הבנות, יש פה דברים לחיוב ולשלילה.

עקיבא סלע: כרגע הדברים האלה מתעכבים פעם נוספת לשלושה חודשים, בסך הכל אני הייתי אומר שעדיף שיתעכבו לשלושה חודשים, מאשר שיקבלו אותם בחיפזון בתוך פגיעה במערכת השירות הלאומי.

עקיבא סלע: להשוות את הזכויות של חיילות מול הזכויות של בנות השירות הלאומי?

עקיבא סלע: אי אפשר להשוות מין בשאינו מינו.

עקיבא סלע: יש הבדלים משמעותיים.

עקיבא סלע: מול בת שירות לאומי ביקנעם.

עקיבא סלע: דיור, אנחנו משלמים עבור מורות חיילות כשבע מאות שקלים עד שמונה מאות שקלים לחודש, לעמותות אנחנו משלמים כארבע מאות שקלים עד חמש מאות שקלים לחודש.

עקיבא סלע: זאת אומרת, הפער לטובת החיילות הוא גבוה מאוד.

עקיבא סלע: אנחנו לא מקצים דירות לכל המורות החיילות, ואנחנו עושים את זה במכרז נפרד.

עקיבא סלע: לכן קשה להשוות את המערכות.

שמעון נחמה: הבדל בחוק חיילים משוחררים לגבי שנת שירות או שנתיים שירות או שמונה-עשר חודש.

שמעון נחמה: על זה אי אפשר להתווכח.

שמעון נחמה: זה אותו חוק, ואלה אותן זכויות.

שמעון נחמה: שלנו משוועות לעזרה ואין לאן לשלוח אותן.

שמעון נחמה: הוא המשמעותי ביותר.

שמעון נחמה: בנות חיילות שבאות מבתי מצוקה, ונזקקות לאישור לעבוד במקום מסויים, יכולות תוך כדי השירות לקבל אישור ולעבוד, או מקבלות סיוע תנאי-שירות.

שמעון נחמה: לבנות שלנו אין אפשרות לעבוד בשום מקרה.

שמעון נחמה: היו"ר זבולון אורלב: שממש יהיה אפשר לבוא ולהגיד, רבותיי,

שמעון נחמה: שמעון נחמה: הוגשו מסמכים כאלה לוועדת הרווחה.

שמעון נחמה: בוועדת הרווחה, כשחוקקו את החוק לאחרונה לפני חמישה חודשים, כל הדברים האלה נלקחו בחשבון.

זבולון אורלב: צפניה דרורי: החוק הזה הנציח את המצב הקיים.

זבולון אורלב: שיחזיקו

זבולון אורלב: שמעון נחמה: חבר הכנסת רובי ריבלין הוביל והיה אחד

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב:

זבולון אורלב: לפי דעתי צריך להקים איזה צוות של

זבולון אורלב: יהודית גרמן: כמו למשל חייל בודד.

זבולון אורלב: יש לנו לא מעט בנות

זבולון אורלב: צפניה דרורי: מעבר לדבר הזה, מורה חיילת מקבלת היום

זבולון אורלב: עקיבא סלע: אם מדברים על השוואת זכויות, הבה לא נדבר רק על כסף.

זבולון אורלב: אני חושבת שאחד מהפערים הגדולים שמורה חיילת מקבלת הכשרה לקראת כניסתה לתפקיד - לאותו תפקיד כמו שבת שירות לאומי נכנסת - כמעט שישה שבועות.

זבולון אורלב: לבת שירות לאומי סוף סוף הגענו להישג שהוסיפו את היום התשיעי.

זבולון אורלב: מלבד החינוך, בתחום המשטרה, בבריאות - ובריאות זה למעלה מאלף בנות.

זבולון אורלב: זה סוג של אוכלוסייה אחרת מאשר בנות שהולכות לעבוד במערכת החינוך.

זבולון אורלב: בנושא התרבות והכשרת הבת, בליווי הבת, זה לא רק עניין של ההכשרה לפני שהיא נכנסת לעבודה.

זבולון אורלב: אני אתן לכם למשל דוגמה: היום אנחנו מפעילים במשטרה קבוצה של רבנים שמדריכה את הבנות, וזה בכלל לא נמצא בתעריפים.

זבולון אורלב: ישנה ועדה שפעם קבעה את התעריפים, כבר מספר פעמים ביקשנו שהוועדה תשב על הנושא הזה.

זבולון אורלב: אברהם רענן:

זבולון אורלב: אני כבר אינני מדבר עכשיו על הנושא של דמי כיס.

זבולון אורלב: אני מדבר על ליווי הבת.

זבולון אורלב: של התחשיבים.

זבולון אורלב: כמה עולה לצבא הגנה לישראל להחזיק מורה חיילת מול כמה עולה לאגודה או ל"בת-עמי" להחזיק, והאם המדינה משתתפת?

זבולון אורלב: אלה שתי סוגיות שונות.

זבולון אורלב: שאנחנו קולטים היא אוכלוסייה שונה, ולכן יש צורך בליווי לגמרי שונה, מבחינת הכמות של כוח האדם.

זבולון אורלב: את העמותה.

זבולון אורלב: זו עמותה שמיועדת לקלוט בנות חילוניות שאינן הולכות לצבא מסיבות שונות ובעיקר מהסיבה שצה"ל פטר אותן.

זבולון אורלב: הסיבות מאוד מגוונות.

זבולון אורלב: הזכירו לפניי כבר הצמצום של הצבא והקריטריונים ורף הקב"א שהוא העלה וכל הנושאים האלה, כמובן שזה מביא את אותן בנות ובנים למצב שבעצם דוחים אותם, אף אחד איננו רוצה את הטובות שלהם בצה"ל.

זבולון אורלב: אני לא שופטת את צה"ל, ואינני באה לתת לו ציונים - אלה הצרכים שלו, וזה בסדר.

זבולון אורלב: אנחנו כעמותה באים להציע את אותם פתרונות לאותם אנשים שאינם הולכים לצבא ואינם יכולים מסיבה דתית להיקלט בעמותות הקיימות.

זבולון אורלב: לכן אנחנו בהחלט נותנים להם את הפתרון.

זבולון אורלב: זו המטרה.

זבולון אורלב: אנחנו תופסים את עצמנו בהחלט כעמותה חינוכית, ואני בהחלט מצטרפת לדברים של מר עקיבא סלע, שזהו בהחלט המשך שלב נוסף בתהליך החינוכי שעוברים הצעיר והצעירה.

זבולון אורלב: אולי אני חולקת במספר דברים על האנשים שדיברו לפניי, או אולי לא הבנתי נכון את מה שנאמר, אנחנו חושבים שיש מקום גם לאנשים צעירים, בנים ובנות, שיש להם בעיות רפואיות להיקלט ולתת ולתרום את תרומתם למדינה כפי יכולתם.

זבולון אורלב: אני בהחלט מבדילה אותם מאותה קבוצה של אנשים צעירים שאינם נקלטים בצבא מסיבות רפואיות, והם יכולים לעשות דברים.

זבולון אורלב: לדוגמה: בחורה עם סכרת נעורים שהיא מאוזנת וגמרה י"ב כיתות תיכון עם תעודת בגרות מלאה וכו', וצה"ל איננו מקבל אותה, היא בקטגוריה אחת.

זבולון אורלב: קטגוריה אחרת היא אותן אוכלוסיות חלשות, משהו כמו אנשים גבוליים מבחינת עיכובי התפתחות כפי שהם מוגדרים בצורה המקצועית.

זבולון אורלב: או אם נאמר את זה בצורה יותר עממית, משהו על סף הפיגור, פיגור גבולי.

זבולון אורלב: אלה אנשים שאני חושבת, שוב לא בגורף, אבל בהחלט יש מקום לבחון כל אחד ולתת להם את האפשרות, וכמובן פה התרומה היא יותר ברמה של התרומה האישית, אבל התרומה האישית אחרי הכל – לנו, כחברה ישראלית, נותנת גם איזה שהוא מענה.

זבולון אורלב: האנשים האלה שעוברים את התהליך של שנה או שנתיים עם ליווי מיוחד, בשונה לגמרי מאותן בנות עם סכרת נעורים ועם צליאק ועם בעיות רפואיות אחרות, בהחלט, ויש לנו ניסיון, ואנחנו עושים את זה מעט, כי אין לנו האפשרות לקלוט את כל הפונים.

זבולון אורלב: אנחנו עושים את זה ויש הצלחות, וההצלחות מאוד חשובות לנו כחברה ישראלית.

זבולון אורלב: חיה שמואל: יש מעט.

זבולון אורלב: בנים יש קרוב לשלושים , וביניהם

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: ומה ההתפלגות של השמונה מאות בנים ובנות

חיה שמואל: החינוך מתוך האלפיים ושמונה מאות או קרוב לשלושת אלפים תקנים.

חיה שמואל: יש לנו מעט תקנים, מאה ותשעה תקנים.

חיה שמואל: החינוך מתקנן שלושה תקנים בבית ספר מיוחד במקום מסויים.

חיה שמואל: בית הספר והרשות קונים עוד שבעה תקנים וכן הלאה וכן הלאה.

חיה שמואל: אז יש לנו במסגרות האלה, אבל זה קשה.

חיה שמואל: הגבייה מהרשויות קשה וכן הלאה.

חיה שמואל: המאות המתנדבים?

חיה שמואל: שונות של החינוך.

זבולון אורלב: חיה שמואל: יש לנו במגן דוד אדום קבוצה גדולה של

זבולון אורלב: חיה שמואל: זה בדיוק אותו הדבר.

זבולון אורלב: המסגרות הן פשוט לא

זבולון אורלב: היו"ר זבולון אורלב: ושם רובם הולכים לשנה או לשנתיים?

חיה שמואל: שמשרתות שנתיים.

חיה שמואל: קריאה: בית ספר לרפואה איננו מקבל אלא רק אחרי

חיה שמואל: חיה שמואל: לא את הערבים.

חיה שמואל: לערבים אין לו הגבלה.

חיה שמואל: שירות.

חיה שמואל: הדבר; זאת רק הגבלה של גיל.

חיה שמואל: לו בית דין גבוה לצדק, כי המדינה פוטרת אותו.

חיה שמואל: אם המדינה פוטרת אותו אז היא איננה יכולה להגביל.

חיה שמואל: אותו הדבר כמו שאתה אינך יכול בשירות המדינה לעשות תנאי שהוא, בתנאי שהוא ישרת בצה"ל.

חיה שמואל: כי המדינה פטרה אותו, אזי אתה אינך יכול לעשות את התנאי הזה.

חיה שמואל: יש פה בעיה משפטית.

חיה שמואל: כמה בוגרות שירות לאומי שבאו ממסגרת האגודה ו"בת-עמי" משרתות אצלכם?

חיה שמואל: שאלתי השניה היא: כמה בנות מן הזרם הדתי מתוך השמונה מאות האלה, משרתות אצלכם?

חיה שמואל: לי יש רושם מתוך הקשר שלי עם המערכת שלך, שלפחות אצלי באזור כל הבנות שמשרתות במסגרת שלומית, הן למעשה בנות שהיו משרתות בשירות לאומי רגיל אילו לשירות הלאומי הדתי היו תקנים.

חיה שמואל: כיוון שאין לו תקנים, אז הם הולכות היום למסגרת של שלומית.

חיה שמואל: לגבי הנושא של הקמתן או קיומן של שלוש עמותות, אני חושבת שקנאת סופרים תרבה חוכמה.

חיה שמואל: אני חושבת שהאפשרות של בת לבחור כמו שהבת בוחרת בין "בת-עמי" לאגודה, יש לה האפשרות גם לבחור בעמותה שלישית.

חיה שמואל: לעניין של התקנים – הבנות אינן מגיעות בגלל חוסר של תקנים אצלכם, ההיפך הוא הנכון.

חיה שמואל: העובדה היא שאנחנו איננו עושים שום פעילויות של שיווק כלפי בנות לא בבתי ספר ממלכתיים, ובוודאי ובוודאי לא בממלכתיים דתיים.

חיה שמואל: אנחנו איננו יוצאים בראש חוצות בשום צורה, ואיש לא יוכל להעיד גם על דבר כזה שאנחנו מנסים באיזה שהיא צורה "לגנוב אנשים" או משהו מהסוג הזה.

חיה שמואל: נהפוך הוא.

חיה שמואל: כשבת מגיעה אלינו ויש לה פטור דתי, השאלה הראשונה שכל רכזת שואלת אותה, כולל אותן בנות שמגיעות אלי לראיונות, מדוע את מגיעה אלינו ולא לעמותות שקיימות?

חיה שמואל: אלה שמגיעות מהממלכתי דתי, הן אומרות אנחנו למדנו שם בבית ספר כי ההורים רצו.

חיה שמואל: אנחנו מסורתיות ברמה כזאת, ברמה אחרת, אין לי שום כלי לשפוט באיזו רמה, מה הרמה, גם אני לא עושה את ההבחנה כי לי זה איננו משנה.

חיה שמואל: אנחנו כן אומרים להן, ואנחנו מדגישים את זה, אין לנו אפשרות ואנחנו לא יודעים לעשות את זה, לתת את שיעורי האורייתא ואת החיזוק של הנושא של יהדות וכל הדברים האלה, ולכן מראש אנחנו אומרים להן שאם זאת הכוונה, אין לנו אפשרות לעשות את זה, ואני מציעה להן כן לפנות.

חיה שמואל: או לחילופין, אתן רוצות, ולפנות במקביל.

חיה שמואל: היה גם מקרה, אבל הוא באמת היה אחד ויוצא דופן, שגם זה נעשה.

חיה שמואל: כך, אין שום ממש בטענה שבגללנו התקנים מצומצמים.

חיה שמואל: אני חושבת שההיפך הוא הנכון.

חיה שמואל: היו"ר זבולון אורלב: תודה רבה.

חיה שמואל: אני מסכם את הישיבה ונאמר

חיה שמואל: אני חושב שאפשר בהחלט לקבוע שהחברה עדיין לא מיצתה את יכולת התרומה של השירות הלאומי.

חיה שמואל: יש עדיין יכולות של בנות נוספות, של תקופות נוספות, שבנות יכולות לתרום למערכות החברתיות השונות; ואין ספק שצריכה להימצא הדרך להעמיד לרשות העמותות את התקנים הדרושים כדי שניתן יהיה למצות את התרומה הייחודית של המתנדבות לשירות לאומי, שתרומתן היא מחד גיסא תרומה מקצועית מעולה ומאידך גיסא בעלות כלכלית יחסית מאוד נמוכה, כך שהיעילות כאן היא מאוד מאוד גבוהה, ובאמת קשה מאוד לקבל את העניין הזה של מחסור בתקנים; והוועדה תקבל על עצמה לפנות למשרדי הממשלה הנוגעים בדבר, כדי לקבוע את האפשרות שבנות שירות לאומי יוכלו למצות את יכולתן ויוכלו להתנדב מבלי שיש מיכסות ומיגבלות לגבי היכולת שלהן לשרת.

חיה שמואל: אני באמת חושב שראוי למשרדי הממשלה לחזק מאוד את השירות הלאומי.

חיה שמואל: צריך לזכור שבשער אנחנו ניצבים בפני החלטות שכנראה יהיו להן השפעות על הרחבת השירות הלאומי.

חיה שמואל: מצד אחד יושבת "ועדת טל" המפורסמת שמחפשת פתרונות לציבור החרדי, וייתכן מאוד שאחד המסלולים שהם יציעו יהיה הנושא של גיוס בחורי ישיבות לשירות לאומי, ובוודאי מפעל השירות הלאומי הנוכחי יוכל לתרום מהידע ומהניסיון שיש לו.

חיה שמואל: אני חושב שגם התהליכים המדיניים וצמצום הצבא, יחייבו את משרדי הממשלה להרחיב את השירות הלאומי, כיוון שבני נוער בצדק יגידו, בטרם שאנחנו משתלבים במערכת הלימודים הגבוהים ובטרם שאנחנו משתלבים במערכת המחוייבות שלנו כמבוגרים, אנחנו מבקשים שלא ייגרע חלקנו לתרום את תרומתנו לחברה, וזה חלק מתהליך ההתבגרות הנורמטיבי, שלפי דעתי מדינה חייבת לאפשר לבוגריה.