ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 47, 1999-12-21 10:00

זבולון אורלב: הייתה לי זכות גם בתפקידי כמנכ"ל וגם בתפקידי כיושב-ראש הוועדה לבקר בפרוייקט ואני חושב שהוא מהפרוייקטים היותר חשובים שראוי לתת להם תשומת לב וראוי לתת להם את העידוד והתמיכה.

זבולון אורלב: במשנתנו כתוב שאין מזרזים אלא למזורזים, אבל מי שיש לו נטייה ורצון, אז כדאי דווקא אותו לזרז כי אם תתחיל לזרז את מי שיש לו התנגדות מוחלטת, זה לא ילך.

זבולון אורלב: אנחנו מתכבדים היום באורחים חשובים בראשם שלומית עמיחי המנכ"לית של משרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: נמצאים אתנו תלמידים מבית-ספר מקיף ג' בבאר-שבע.

אלי לניאדו: פרוייקט זה הינו פרוייקט חינוכי שמקיף את הלומדים מגן חובה ועד כיתה י"ב.

אלי לניאדו: הוא מנוהל ומבוצע בשיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך והתרבות מרגע הולדתו.

אלי לניאדו: יש לנו שיתופי פעולה שונים גם עם משרדים אחרים, בעיקר עם משרד המסחר והתעשייה, אבל עיקר המעורבות היא של משרד החינוך והתרבות.

אלי לניאדו: אני אבקש משמואל וייס, מנהל "חשוב תעשייה" שיציג את עיקרי הפרוייקט, ואחר-כך דוד זיגדון יציג את זווית הראייה של תעשיין מתנדב, מה זה בעצם עושה לתעשיינים ואיך הם רואים את הפרוייקט מהזווית שלהם.

שמואל וייס: תעשייה תומכת לימודי מדע וטכנולוגיה, קשרי מפעל-בית-ספר.

שמואל וייס: אנחנו משלבים מפעלים בתכנון תוכנית לימודים וביישומה, מקימים בכמה וכמה בתי-ספר יסודיים בשלב זה מיני מפעלים שמשתתפים בתוכנית הלימודים, בעיקר בכיתות העליונות של בתי-הספר היסודיים.

שמואל וייס: פיתוח פרקים בתוכנית הלימודים המקצועית והוראה בפועל על-ידי צוות המפעל, ומחויבות שנתית להרצאות, סיורים, ביקורים, מעבדות, תוכנית לימודים מלאה שהמפעל לוקח מחויבות שנתית ולפעמים מעבר לשנתית.

שמואל וייס: דור העתיד להיי-טק בתעשייה.

שמואל וייס: פרוייקט מדע וטכנולוגיה, השנה 16 כיתות ב16- חטיבות ביניים שמתחברות לתוכנית לימודים שנתית עם מפעל.

שמואל וייס: זאת השנה השלישית של הפרוייקט.

שמואל וייס: לפני שנתיים פעלנו בשבע חטיבות והשנה צמצמנו קצת את המספר ובשנה הבאה אנחנו מקווים שהפרוייקט יהיה פרוייקט רב היקף של עשרות חטיבות שתתחברנה למפעל כדי לגרום לנושא המדע וטכנולוגיה להיות יותר אטרקטיבי ולשפר הישגים בתוכניות האלה.

שמואל וייס: הצבת מורים במפעלי תעשייה.

שמואל וייס: גם זה פרוייקט משותף כאשר השנה התחלנו בפיילוט מאוד זהיר בהצבת מורים למספר ימים במפעל.

שמואל וייס: למדנו את הלקחים ומהשנה הקרובה, משנת תשס"א ונקווה שנעשה זאת בהיקף נרחב ונגייס מורים בשנת שבתון שיבלו שבוע מאוד מובנה במפעל.

שמואל וייס: אנחנו מאמינים שזה ישפר גם היבטים מקצועיים וגם היבטים אחרים.

שמואל וייס: יש לנו כמה תוכניות בבתי-הספר היסודיים בנושא משק, תעשייה ויזמות, תוכנית לימודים לחטיבות הביניים, חשיבה טכנולוגית לחטיבת ביניים, תוכנית שפותחה עם המינהל.

שמואל וייס: כמה מלים על בתי-הספר היסודיים.

שמואל וייס: בפעילויות העיקריות בבתי-הספר היסודיים, פעילות חד-יומית במרכזי התעשיידע שלנו, הקמת מפעלונים בבתי-הספר, תכנון לימודים בית-ספרי, עשרות רבות של בתי-ספר שהנושא התעשייתי הוא נושא מסגרת הלמידה הבין-תחומית ובית-הספר עוסק בתחומים רבים אלה, וקורסי יזמות תעשייתית.

שמואל וייס: השנה אנחנו פועלים עם כ350- בתי-ספר יסודיים בכלל כאשר בשלושה מהם יש מפעלון, 18 עוסקים בפרוייקטים של תעשייה, פרוייקטים של דו-קיום ערבים ויהודים בבתי-ספר רחוקים, העשרה במדע וטכנולוגיה.

שמואל וייס: מתוך ה350- בתי-ספר יש 120 בתי-ספר שעושים קורסי יזמות תעשייתית שזה קורס ארוך, 28 בתוכנית העשרה של מדע וטכנולוגיה, 18 בפרוייקט של בתי-ספר יהודים-ערבים.

שמואל וייס: פירוט הפעילויות בחטיבות הביניים, החל מיום חוויה שזה יום כיתה שבאה לחשיפה יומית באחד ממרכזי התעשיידע שלנו.

שמואל וייס: דיברתי על תעשייה תומכת מדע וטכנולוגיה, תוכניות לימודים בחשיבה תעשייתית, קורסי העשרה, הרצאות תעשיינים.

שמואל וייס: יש לנו כמה מאות תעשיינים מתנדבים ממנהלים עד מנכ"לים ומעלה שבהתנדבות באים לבתי-הספר ונותנים הרצאות, גם הרצאות מקצועיות וגם הרצאות כלליות על התעשייה.

שמואל וייס: סיורים במפעלי תעשייה ופעילויות במרכזי התעשייה.

שמואל וייס: 180 חטיבות ביניים נכללות השנה ב"חשוב תעשייה" והפעילות כוללת הרצאות והנושאים הנוספים עליהם דיברתי קודם לכן.

שמואל וייס: הפעילות בחטיבה העליונה היא רחבת היקף.

שמואל וייס: יש לנו תוכנית לימודים ייחודית שכוללת את חמשת בתי-הספר ומתבצעת כבר חמש שנים כאשר בשנה הבאה יצטרפו עוד מספר בתי-ספר.

שמואל וייס: התוכנית כוללת סימולציה של תהליך קבלת החלטות במפעל, סימולציה שפיתחנו ומהשנה היא מורצת בצורה מאוד רצינית.

שמואל וייס: ניתנות הרצאות בתחומים מקצועיים.

שמואל וייס: כאן יש הרבה מאוד ידע ממש בתחום הכימיה ופיזיקה של מפעלי היי-טק שנכנסים ובאמת מביאים את הידע הזה ישירות לתלמידים, וסיור במפעלי התעשייה.

שמואל וייס: בחטיבות העליונות משתתפים בתוכנית כחמישים חטיבות.

שמואל וייס: זאת הפעילות שלנו עם אוכלוסיות שאנחנו מגדירים אותן בשם כולל כאוכלוסיות נזקקות, שכוללות נוער מנותק, מועדוניות, נוער חוסה בהוסטלים ובמעונות, תלמידי בתי-ספר יסודיים באזורים יותר חלשים, תלמידים נכים, תלמידי חינוך מיוחד, תלמידים עם לקויי שמיעה.

שמואל וייס: אנחנו לא נמצאים כאן בכמויות גדולות, אבל אנחנו דוגמים מכל האוכלוסיות וכמובן מתכוונים ורוצים להגדיל את הכמויות.

שמואל וייס: הפעילויות שלנו מותנות גם ביכולת שלנו וגם בשיתוף פעולה עם העירייה במקום.

שמואל וייס: מאז שנות טרום התעשייה כ12- אלף מורים עברו השתלמויות ומה שאתם רואים בשקף הזה קורה רק בשנה הזאת, כאשר היו כ1,300- השתלמויות ארוכות.

שמואל וייס: בכרמיאל וסביבתה בנושא בטיחות בדרכים אנחנו בפרוייקט מזה שלוש שנים.

שמואל וייס: אנחנו מביאים את נושא בטיחות בדרכים דרך התנסות.

שמואל וייס: התלמידים מאתרים בעיות ונכנסים לתהליך תעשייתי כדי לפתור אותן.

שמואל וייס: אנחנו בפעילות משותפת עם המשרד לאיכות הסביבה בשלושה מרכזים שלנו – כפר-סבא, חיפה וקריית גת, ובהקמה יש מרכזים נוספים.

שמואל וייס: פעילות בחטיבה הצעירה מתבצעת רק בשנתיים-שלוש אחרונות.

שמואל וייס: יש לנו מספר תחרויות סביב איכות.

שמואל וייס: האחת, האות לאיכות ומצוינות שמתבצע מאז סוף שנת 1994 בשיתוף משרד החינוך כמובן.

שמואל וייס: יש פרס לבתי-ספר שהגדילו לעסוק בחינוך לתעשייה.

שמואל וייס: מלגות לעבודות מצטיינות בחטיבה העליונה, המלגה היא שנת לימודים אקדמית במכללת שנקר.

שמואל וייס: תחרות היזם הצעיר.

שמואל וייס: יש לנו מרכזי תעשיידע בקריית שמונה, כרמיאל, חיפה, כפר-סבא, תל-אביב וקריית גת, כאשר מרכז התעשיידע הוא בעצם קשר בין הקהילה התעשייתית לבית-הספר.

שמואל וייס: אני רוצה להתייחס לפעילות בחו"ל.

שמואל וייס: בשיתוף פעולה עם בית המערכות ייצאנו קצת ידע לפורטוגל.

שמואל וייס: אנחנו בשיתוף פעולה עם מרכז עופרי, עם משרד החינוך ברמת רחל, ובשנת 1998 אנחנו משתתפים בפרוייקט של האיחוד האירופי לפיתוח יזמות לנוער מנותק.

אלי לניאדו: חשוב לדעת את המספר הכולל.

אלי לניאדו: אנחנו מקיפים בשנה כ150- אלף תלמידים שבעצם חווים חוויות שמצוינות כאן החל מיום חינוך אחד ועד לפרוייקטים שנמשכים עשרות שעות במשך שנה אחת כתוכנית לימודים פורמלית.

אלי לניאדו: אנחנו בסך הכל הקפנו עד היום במצטבר, כולל שנת התעשייה בשנת 1996 שהייתה שנת שיא, הקפנו מעל מיליון תלמידים במצטבר.

אלי לניאדו: אני חושב שזה מה שעושה לעמותה ולחינוך בשיתוף פעולה את ההד, את ההד הגדול שישנו בתוך המערכת.

אלי לניאדו: קליטת הפרוייקט בתוך המערכת היא כבר יותר מורכבת.

זבולון אורלב: זאת אומרת, אם נצליח לשכנע את משרד החינוך והתרבות להרחיב את התקציב, זה גם ירחיב את המשך ההשתתפות שלכם באותן פרופורציות.

שמואל וייס: יש לנו שני מגזרים שלא הצלחנו בהם.

שמואל וייס: האחד, המגזר החרדי, שם נעשו ניסיונות, והשני, שגם שם היו ניסיונות ולא כל כך מוצלחים, המגזר הקיבוצי.

יפה ויגוצקי: בחטיבה העליונה משולבים תלמידים שבדרך כלל נמצאים כבר במסגרת של חינוך טכנולוגי.

יפה ויגוצקי: כלומר, אם אנחנו מדברים על תעשיות שמאמצות בתי-ספר, בדרך כלל תעשייה מאמצת בית-ספר בנושא רלוונטי למה שהיא עוסקת.

יפה ויגוצקי: אם אני מדברת על תעשיות היי-טק, הן מאמצות בתי-ספר שם נלמדים מגמות כמו טכנולוגיות מידע שזה מחשבים, אלקטרוניקה, ביו-טכנולוגיה, ויש כאן דוגמאות של תעשיות שאנחנו מחוברים אליהן.

יפה ויגוצקי: בעיקרון, כדי לתת מענה כפול גם לבית-הספר וגם לתעשייה, הילדים משולבים שם בעבודה מעשית בתוך התעשייה.

יפה ויגוצקי: כלומר, את פרוייקט הגמר שלהם הם עושים בתוך התעשייה ולפי התעשיינים הילדים תורמים גם לתעשייה עצמה ולא רק התעשייה תורמת לילדים.

דוד זיגדון: מבחינתנו הנושא הזה – ואני מדבר יותר ברמת המקרו ולא ברמת המיקרו – הוא לאו דווקא ללמוד את התעשייה עצמה אלא להביא את הילדים יותר למודעות ללימודים טכנולוגיים או לימודים מתקדמים, הן במתמטיקה והן בפיזיקה.

דוד זיגדון: אחרי כל קורסי ההסבה שכבר נעשו והפוטנציאל של התלמידים שעברו קורסי הסבה, הבעיה היום בלימודים מתקדמים בכל הנושא הזה של תוכנה ואלקטרוניקה, שהבסיס הלימודי שאנשים מגיעים אליו הוא בסיס לא מספיק טוב ללמוד את הלימודים האלה.

דוד זיגדון: זאת אומרת, לא מספיק יחידות לימוד במתמטיקה ובפיזיקה.

דוד זיגדון: אני חושב שאם אנחנו באים להרצות, הייתי מעדיף שהילדים ישקיעו יותר במקצועות האלה כדי שיגיעו לרמות במספיק יחידות לימוד בפיזיקה ומתמטיקה כדי שיוכלו ללמוד לימודי הנדסה ולימודי מדעים.

דוד זיגדון: זו המטרה שלנו גם בהשקעה ואני חושב שהרבה מאוד אנשים משקיעים.

דוד זיגדון: בכל התקציב הזה שעליו מדברים אין את התקציב שאנחנו משקיעים כאשר הכל נעשה בהתנדבות.

דוד זיגדון: אנחנו באים, מרצים ומשקיעים זמן מעבר לכספים שאנחנו גם תורמים לפרוייקט.

דוד זיגדון: אני חושב שהיום המודעות היא מאוד גבוהה לכל הנושא הזה של החשיבה היצירתית, לחשוב בצורה יותר פתוחה, לעבוד ביחד כאשר אחד הדברים החשובים הוא עבודת הצוות, החשיבה בצוות וכך הלאה ואת זה מאוד חשוב להקנות כבר בגיל צעיר ולא רק החשיבה האינדיבידואלית של ההצלחה שלי ותו לא.

דוד זיגדון: במעגל הזה של התעשייה עבודת הצוות היא מאוד מאוד חשובה.

אלי לניאדו: אנחנו צריכים לזכור דבר אחד מאוד חשוב שפה לא עלה.

אלי לניאדו: זאת פעילות המניפה שישנה.

אלי לניאדו: כלומר, המערכת הזאת מחוללת מספרים גדולים מאוד בתוך המערכת החינוכית שאנחנו לא מסוגלים בכלל לעקוב אחריה.

אלי לניאדו: המערכות מצמיחות בתוכן גם תוכניות עצמיות שלהן והן מחוברות גם למערכת החינוך, וכאן לא קיבלתם מספרים לגבי זה.

תמי ראובני: אני מנהלת בית-חינוך קהילתי חובב, זה שם בית-הספר, שלמעשה הוא מגילאי שלוש עד כיתה ו'.

תמי ראובני: אני חושבת שהמוסד הוא המוסד החינוכי היחידי שהכל קיים באותו קמפוס.

תמי ראובני: כל תוכניות העבודה נבנות ביחד.

תמי ראובני: הדגש בבית-החינוך שלנו הוא על תוכנית שנקראת חיים עם חופש וגבולות על המשמעויות החברתיות שלה, הערכיות כמובן ולפי הציר הזה אנחנו בוחרים את תוכניות הלימוד.

תמי ראובני: אל התעשייה נחשפנו לפני חמש שנים כאשר זה התחיל כשיגעון אישי שלי ואני מצאתי את החיבורים.

תמי ראובני: בהתחלה לימדנו את זה כפרוייקט בבית-הספר, זה השתלב בנושא המרכז כמובן, אבל בהמשך ניבנו תוכניות בין-תחומיות ועל-תחומיות שאתם יכולים לראות אותם בחוברת, תוכניות שמשלבות את הערכים שבאים לידי ביטוי בתעשייה עצמה.

תמי ראובני: אני רוצה להתייחס למה שנאמר כאן קודם לגבי התרומה לתלמיד ובכלל לשם מה זה נעשה.

תמי ראובני: אני חושבת שבגיל הצעיר, ברגע שחושפים את הילד לעולם הזה, ראשית, זה עולם מרתק.

תמי ראובני: הילדים נמצאים במערכת שהרבה פעמים היא נותנת מענה לצרכים שמבוגר חושב שמתאימים לילד, לא שואלים כל כך את הילד עצמו מה מעניין אותו, אבל מסתבר שהעולם היצירתי הזה הוא גורם מלהיב.

תמי ראובני: את לימודי המתמטיקה אנחנו מלמדים בעזרת התעשייה.

תמי ראובני: אנחנו מלמדים את לימודי המולדת והגיאוגרפיה בעזרת התעשייה.

תמי ראובני: אנחנו מלמדים מורשת ישראל בעזרת התעשייה.

תמי ראובני: אנחנו בית-חינוך כתוצאה מהיוזמה בזמנו של זבולון המר ז"ל, כשאנחנו החלטנו לקחת דווקא את החלק הבעייתי ביותר עבורנו וזה היהדות כיוון שאנחנו בחברה חילונית וגילינו בורות בחברה שלנו, ולכן חשבנו שהתפקיד שלנו הוא ראשית לתת תשתית שזה בשילוב כמובן עם דמוקרטיה וציונות.

תמי ראובני: אם אנחנו מדברים על ציונות, מעשה התעשייה זה מעשה ציוני.

תמי ראובני: אנחנו גם נותנים חשיפה לילדים לעולם.

תמי ראובני: אם מדברים על מילניום, הדגש שלנו השנה הוא סביב שתי שאלות.

תמי ראובני: למשל, כיצד החופש מחד מאפשר לאנשים ליצור, להמציא, לפתח ולתרום, ומאידך איים לפעמים ואף סיכן את שלום האדם בעולם ואילץ את החברה לבחון מחדש את גבולותיה.

תמי ראובני: בשאלה ברמה הזאת אנחנו עוסקים בגילאים השונים.

תמי ראובני: אנחנו נתקלים בממציאים, אנחנו נתקלים בפיתוחים שונים, אנחנו עובדים עם הקהילה כי אנחנו בית-ספר קהילתי, התוכניות נבנות במשותף.

תמי ראובני: אחד הפרוייקטים כאן הוא בניית פסל סביבתי שהוא מוצר תעשייתי, אבל התהליך של הילדים, שיתוף הפעולה, חשיבה יצירתית, יש כאן יזמות כי זה רעיון של אחד הילדים – בכל הדברים האלה התעשייה למעשה היא חלק מהווי בית-הספר.

תמי ראובני: אין לנו שיעור בתעשייה וזה לא פרוייקט, זה לא משהו שבא והולך.

תמי ראובני: אם אתם רואים בתוכניות, ככל שהן מתקדמות בשנים, רואים תוכנית מתשנ"ז, תוכנית מתשנ"ח.

תמי ראובני: זאת אומרת, אנחנו מעבים את התוכניות, אנחנו מחדשים אותן.

תמי ראובני: כל תוכנית עוברת שיקול דעת מחדש במהלך השנה ועל-סמך זה אנחנו ממשיכים.

תמי ראובני: יש לנו מעבדה מתמטית ששם מיישמים את הדברים, יש לנו מעבדה לטכנולוגיה ומדע שמשלבת את הדברים וזה נעשה גם בכיתות השונות.

תמי ראובני: הילדים בקישור שלהם גם מתעסקים למשל ביישוב שלי ביזמות באזור שלנו.

תמי ראובני: הם מציעים רעיונות, הם יושבים עם ראש המועצה, הם יושבים עם ועדי היישובים.

תמי ראובני: אני רואה את הילדים בהיבטים האלה כשהם נלהבים, לומדים בהנאה רבה ואני מאמינה שאנחנו "ננפיק" בוגר מוכן יותר לחיים.

ראדי קאסם: במגזר הערבי כמעט ולא הייתה לנו שם פעילות דומה, פעילות שאפשר להצביע עליה בצורה רצינית, עד שבעמותה לקשרי תעשייה הוחלט שהמגזר הערבי זקוק וזכאי לקבל את השירותים החשובים האלה.

ראדי קאסם: הרציונאל שהעמדנו בעמותה בכלל ובמגזר הערבי בפרט זה קירוב תלמידים לתעשייה וזה מגיל גן הילדים ועד כיתה י"ב וזה מה שיש לנו בשטח היום.

ראדי קאסם: במגזר הערבי בגיל הגן כבר מכירים טיפוח חשיבה תעשייתית, יצירתית, ביקורתית, המצאתית, לוגית ומערכתית.

ראדי קאסם: טיפוח יזמות אישית, טיפוח חינוך לסובלנות, דו-קיום בשלום דרך שיתוף פעולה בבתי-ספר ערבים ויהודים.

ראדי קאסם: במגזר הערבי היו לנו פרוייקטים של תעשייחד, שני בתי-ספר שעובדים ביחד בפרוייקט משותף כאשר כל ישוב חושב על הצרכים התעשייתיים טכנולוגיים שחסרים בעיר.

ראדי קאסם: הכרת המערכת התעשייתית בישראל בכלל והכשרת מורים והכנתם לעיסוק בנושאי יזמות, יצירתיות וחשיבה מערכתית.

ראדי קאסם: החזון שלנו לעתיד, בנוסף לכל המטרות האלה שנמשיך ונפתח במגזר הערבי, אנו שואפים להגיע לבניית מצב שיכלול גם את המורים וגם את התלמידים בבית-ספר יוזם כמו שיש לנו היום בקלנסואה.

ראדי קאסם: במגזר הערבי לא הייתה לנו פעילות, אבל השנה הגענו, במיוחד באזור המשולש, להישגים רציניים, במיוחד בבית-הספר בקלנסואה, שם הגענו למקום הראשון בתחרות היזם הצעיר, ועכשיו אנחנו זוכים גם בפרס תמרי בישוב קלנסואה.

ראדי קאסם: הפעילות שלנו מתחלקת לחמישה נושאים.

ראדי קאסם: יש לנו ימי חוויה, שזו פעילות יומית שאורכת יום שלם.

ראדי קאסם: קורסי יזמות שנמשכים במשך 14 עד 15 מפגשים ולפעמים זה קורס שנתי.

ראדי קאסם: השתלמויות מורים, דו-קיום תעשייחד, שזה פרוייקט משותף לבתי-ספר ביחד.

ראדי קאסם: כמו שאנחנו רואים בשקף, הפעילות שלנו בישובים כמו טירה, שם אנחנו עובדים עם ששה מוסדות, הפעילות שלנו מתפרסת כמעט על כל הסוגים של הפעילות שלנו ולא מתמקדת בנושא אחד.

ראדי קאסם: יש בתי-ספר שהחליטו שהשנה הם רוצים חוויה בלבד ויש בתי-ספר שלקחו יזמות.

ראדי קאסם: בתי-הספר לוקחים מהמגוון שלנו מה שמתאים להם.

ראדי קאסם: יש לנו בג'לג'וליה, בכפר קאסם, בקלנסואה, כפר ברה, יפו.

אסרף: בגלל שאנחנו מאזורים שונים בדרום, אנחנו נפגשים כל תקופה מסוימת בנושאים שונים.

אסרף: המפגש הראשון שלנו היה בניצנה למשך עשרה ימים והמטרות התמקדו במו"פ, בנינו אב-טיפוס שחשבנו שמתאים לנו, חקרנו אותו, עשינו סקר שוק על-ידי טלפונים, שאלנו אנשים, לימוד בסדנאות, סדנאות בניהול, קבלת החלטות, מרצים מהכנסת וממפעלי היי-טק שונים.

אסרף: המפגש השני התקיים בסוכות ואז למדנו על ניהול מפעלי היי-טק והתנסינו בסימולציה בתעשיות עתירות ידע.

אסרף: המפגש השלישי היה מפגש וריטואלי באינטרנט.

אסרף: בדרום יש אתר שמוקדש לעבודה ארכיאולוגית, ושם התדיינו והחלטנו החלטות לגבי המשך הדרך.

אסרף: המפגש הרביעי היה בחנוכה ומטרתו הייתה להמשיך את הפעולה עם הקבוצה.

אסרף: הקמנו חברה קטנה שתוציא מוצר שנבחר בניצנה שהוא אחד המוצרים שבנינו שם.

אסרף: לבסוף חברי הקבוצה המליצו בצורה דיסקרטית לגבי המוצר ובחרו איזה חלק משתתף.

אסרף: התוכניות לעתיד שלנו.

אסרף: אנחנו רוצים ליצור קבוצה בליווי פרוייקטים טכנולוגיים תוך ניצול מגוון המשאבים ויצירת משאבים חדשים.

שלומית עמיחי: דיברנו עם יפה ואני חושבת שפנינו גם להקמת בתי-ספר תעשייתיים.

יפה ויגוצקי: בבית-הספר העל-יסודי זה כבר מאוחר מבחינת המערכת.

יפה ויגוצקי: ברגע שתלמיד בחר את תחום ההתמחות שלו, קשה מאוד לעשות את השינוי כי הוא בדרך כלל בוחר בכיתה י' לאן הוא הולך.

יפה ויגוצקי: יש לנו פעילות עם הבנות בחטיבה העליונה עם האקדמיה וצה"ל.

יפה ויגוצקי: כלומר, אנחנו מנסים להשפיע עליהם בשלב זה לבחור בלימודים אקדמיים בתחומי מדע וטכנולוגיה יחד עם צה"ל כדי להראות להם איך הם יכולים לתרום במערך הטכני של צה"ל וזה גם עם פורום הנשים בתעשייה, אבל זה נעשה כבר בשלב יותר מאוחר.

אורי סביר: זה עניין מאוד מאוד מרשים וחשוב ואולי מהווה גם דגם לדברים אחרים מבחינת מערכת החינוך בכלל.

אורי סביר: נדמה לי שהנושא של מעקב שעלה כאן הוא דבר שכדאי שתרשמו בפניכם.

אורי סביר: יש איזו דינמיקה שקוראת מעצמה כמו בתי-הספר שמוקמים על-ידי התעשיות, אבל יש גם לעמותה כמו שלכם אולי תפקיד ליזום, ללחוץ ולפעול כלובי לכיוונים כאלה.

אורי סביר: מאחוריכם עומד גוף שיש לו את המשאבים ויחסית – וחלק מידידינו הטובים ביותר נמצאים בעמותה שלכם – מדובר במשאבים שהתעשייה בהחלט יכולה להרשות לעצמה.

אורי סביר: מדובר בתקופה שהסקטור הפרטי נרתם לכל מיני פלסטרים מקומיים פה ושם, פתיחת מקררים פה ושם, וההשקעה של הסקטור הפרטי שמכוונת יותר ובצורה יותר מסיבית מסוג התקציבים וגם אפילו אם זה לא יחייב את משרד החינוך – ויושבים כאן נציגים של הסקטור הפרטי עצמו – יש להם בהחלט תפקיד עצום לחזק את מה שאתם עושים, את התוצר הלוואי של מה שאתם עושים ואולי אף לגוון את התחומים, כי תעשייה היום זה דבר הרבה יותר רחב מאשר רק הצד הטכנולוגי והמדעי.

אורי סביר: יש לזה אספקטים חשובים וחשוב מאוד להכין את הנוער לעתיד.

אורי סביר: הוועדה מחזקת את ידיכם בכיוון הזה.

אורי סביר: חבל שלא היו כאן יותר חברי כנסת אבל אנחנו נצא את הדרך ליידע את האנשים שמסתובבים בין ישיבות הוועדות השונות כי פשוט כדאי לשמוע על הפרוייקט הזה.

אורי סביר: תודה רבה.