ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 43, 1999-12-14 09:00

זבולון אורלב: אני רוצה לקדם בברכה את השר חיים רמון שלצורך ענייננו הוא השר לענייני ירושלים.

זבולון אורלב: יש לנו אורחים ממשרד לביטחון פנים וזאת ההזדמנות להודות ליאיר יצחקי על הסיור שערכתם לנו.

זבולון אורלב: אני רוצה גם להודות לאמיר דרורי על הסיור וההדרכה.

זבולון אורלב: אני הזמנתי גם את נציגי הווקף אבל הם לא הסכימו להשתתף בישיבה.

זבולון אורלב: אנחנו עוסקים בנושא שהוא רגיש מאוד ואפשר די בקלות לדרדר את הוויכוח הזה למחוזות שאני חושב שאף אחד לא מעוניין בהם.

זבולון אורלב: נקודת המבט, לפחות של ועדת החינוך והתרבות, היא נקודת המבט של רשות העתיקות, של העתיקות, של שמירת העתיקות במדינת ישראל, שהוא ערך בסיסי שמלבד היותו ערך אוניברסלי תרבותי, הוא ערך שהוא חלק מהותי משיבת העם היהודי לארצו באשר ארץ-ישראל היא ארץ מולדתו של העם היהודי, בצד זה שאנחנו כמובן יודעים שגם המוסלמים חיים כאן במדינה מאות שנים וגם להם בוודאי יש היסטוריה ארוכה וארץ-ישראל היא עתירת עתיקות של כל התקופות, של כל העמים שעברו בה.

זבולון אורלב: מכולם מתייחד הר הבית שהוא אולי המקום הרגיש ביותר בעולם ומה שקרה וקורה בשבועות האחרונים – ותכף נשמע גם מה קורה – זה שהווקף פתח בעבודות נמרצות ביותר, על-פי המידע שיש לנו תחת אישור כלשהו שנרצה לשמוע מהשר חיים רמון, לפתיחה באורוות שלמה.

זבולון אורלב: הוועדה ביקרה שם, גם הזמנו את הסרט שהוקרן בערוץ 2 שהוא באמת מסמך יחידי כי לנו לא הירשו להכניס מצלמות ותקשורת.

זבולון אורלב: כדי להבין את העניין ומי שלא ראה, יראה את היקף העבודות.

זבולון אורלב: מדובר פה בחפירה אדירה, חפירה ענקית שאני חושב שאין מחלוקת שהיא לא עולה בקנה אחד, בלשון עדינה, עם חפירה ארכיאולוגית ותיאום ארכיאולוגי.

זבולון אורלב: שמענו גם דברים ממנכ"ל רשות העתיקות והוא יאמר אותם גם כאן.

זבולון אורלב: מטרת הדיון הזה היא לברר איך מסדירים את הנושא בהר הבית על-מנת שהפעולות שנעשות שם בהקשר לחפירות ארכיאולוגיות ייעשו ככל האפשר בהבנה, בתיאום וכחוק.

זבולון אורלב: אני גם רוצה להזכיר שבחוק העתיקות יש את סעיף 29(ג) המפורסם ועל-פי החוק הזה חפירה שמתנהלת במקום קדוש, ואין ספק שהר הבית הוא מקום קדוש, החפירה צריכה להתנהל בפרוצדורה של ועדת שרים.

זבולון אורלב: יש ועדת שרים סטטוטורית שנדמה לי שמורכבת משר החינוך שהוא היושב-ראש, שר המשפטים והשר לענייני דתות, והם הקובעים את סדרי החפירות הארכיאולוגיות במקומות קדושים.

זבולון אורלב: למיטב זיכרוני, כמי שעבד עשרים שנה במשרד החינוך, אני לא זוכר שאי-פעם הוועדה הזאת התכנסה ואי-פעם הוועדה הזאת ישבה, אבל החוק הוא חוק.

זבולון אורלב: בהחלט הדבר הזה הוא דבר שהממשלה צריכה לתת עליו מענה כיצד מיישמים את החוק הזה בתנאים המיוחדים.

זבולון אורלב: אני לא שייך לתמימים שחושבים שמחר בבוקר אפשר פשוט להודיע שיש חוק וכך צריך לנהוג.

זבולון אורלב: ברור לכולם שהמצב בהר הבית הוא מצב שונה, אבל אני גם לא שייך לאלה שמוכנים להשלים עם כך שבהר הבית אין ריבונות מדינת ישראל והחוקים נעצרים בשערים.

זבולון אורלב: זהו מצב בלתי אפשרי לחלוטין.

זבולון אורלב: אני גם לא בעד זה שתתנהל מלחמה בהר הבית, אני חושב שיש עדיין הרבה מאוד אפשרויות לרשות המבצעת לבוא בדברים.

זבולון אורלב: סך הכל לא צריכים לבקש כאן

זבולון אורלב: טובות ולשלטון יש הרבה מאוד אמצעים.

זבולון אורלב: למשל, ברור שבלי רשות השלטון לא היו נכנסים בולדוזרים ומשאיות למקום.

זבולון אורלב: זה הרי דבר מאוד מאוד בולט.

זבולון אורלב: אגב, שמענו שגם בשבת וביום ששי התנהלו שם עבודות עם עשרות משאיות - כך לפחות הדיווח העיתונאי וחזקה עלי שעיתונאים מדווחים פחות או יותר נכון – שפינו משם את השפכים.

זבולון אורלב: ההיבט החוקי הוא כמובן היבט ראשון אבל צריך לומר שיש עוד שני היבטים אחרים שלפחות אני מודאג מהם.

זבולון אורלב: ההיבט הראשון הוא שאם באמת הממשלה מוכנה להשלים שהווקף עושה בהר הבית ככל העולה על רוחו בניגוד לחוק, מי יתקע לנו כף שמחר בבוקר הווקף לא מבצע דברים אחרים.

זבולון אורלב: יש עוד היבט נוסף של שלטון וריבונות כאן בירושלים, אם כי זה לא תחומה של הוועדה ולכן אני לא רוצה כל כך להיכנס לזה, אבל צריך להזכיר אותו.

זבולון אורלב: בכל-זאת גם לפי ההסכמים עם הרשות הפלשתינאית, הרשות הפלשתינאית לא עושה מעשים שלטוניים כאן בירושלים ובוודאי – כך אני למדתי כשהייתי תלמיד – שהמעשה השלטוני הבסיסי הוא חפירה ובנייה.

זבולון אורלב: כשאתה רוצה לעשות מעשה שמייצג יותר מכל את שלטונך, את ריבונותך, המעשה הבולט ביותר, ההכרזה שהמקום הזה הוא שלך, נעשית על-ידי חפירה ובנייה.

זבולון אורלב: אין לך מעשה שהוא מייצג יותר מאשר הדבר הזה.

זבולון אורלב: לכן אני חושב שקשה מאוד לעבור לסדר היום, למרות שיש לנו עכשיו אירועים מדיניים יותר בעייתיים עם סימן שאלה ואני מוכן גם להוסיף סימן קריאה, והייתי מוכן לומר אפילו מסוכנים, וגם זה בסימן שאלה עם סימן קריאה, אבל אנחנו לא יכולים לעזוב את חיי היום יום.

זבולון אורלב: למרות שזה ודאי יהיה דיון טעון ויש בו הרבה מאוד צדדים, צריך באמת לקיים אותו.

זבולון אורלב: שמענו שהיה דיון אצל ראש-הממשלה לפני כשלושה חודשים שבו הוצגה בעיה והתירו פתיחת פתח חירום ואנחנו רוצים לדעת איך מפתח חירום נהיית כאן אוטוסטרדה שלמה שבוודאי לא עולה בקנה אחד עם פתח החירום.

זבולון אורלב: כך זה נראה לי מביקור במקום ואני אומר רק את התרשמותי מביקור במקום.

זבולון אורלב: אני מציע שנצפה ראשית כל בסרט הווידאו כדי שהחברים ידעו על מה אנחנו בעצם מדברים.

חיים רמון: ואנחנו הולכים להיפרד ממנו ולכן אאלץ באיזשהו שלב לעזוב אתכם וזה יהיה לפני תום הישיבה.

חיים רמון: כיוון שזוהי ועדת חינוך של הכנסת שממונה על חוק רשות העתיקות, אני אתמקד בעיקר בנושא של רשות העתיקות.

חיים רמון: אני גם מציע שזה יהיה גדר הדיון כאן ועכשיו.

חיים רמון: כמובן אני לא יכול למנוע בעד חברי כנסת להתייחס להיבטים אחרים.

חיים רמון: אני פניתי ב9- בדצמבר 1999 למר אמיר דרורי מנכ"ל רשות העתיקות ושאלתי אותו מספר שאלות.

חיים רמון: שאלתי אותו בכתב ממתי – ביקשתי תאריך מדויק – אין פיקוח ארכיאולוגי על הר הבית.

חיים רמון: השאלה השנייה ששאלתי אותו הייתה איזה אופי היה לפיקוח ושיתוף הפעולה עד אז.

חיים רמון: השאלה השלישית שלי הייתה מה קרה מאז שאין פיקוח באתר הר הבית.

חיים רמון: ענה לי בזריזות מר אמיר דרורי, מנכ"ל רשות העתיקות, ואני מודה לו על כך, כדלקמן: "רשות העתיקות קיימה ומקיימת יחסים של שיתוף פעולה ויחסי עבודה תקינים כמתחייב מחוק העתיקות עם כל הגורמים הפועלים בירושלים, לרבות עם גורמי הווקף.

חיים רמון: מיום שקמה רשות העתיקות בשנת 1990 ואף לפני כן התקיימו יחסי עבודה ושיתוף פעולה מקצועיים עם הארכיאולוגים והאדריכלים של הווקף המוסלמי ואחרים בכל הנוגע לתוכניות ולפעולות שבוצעו על-ידי הווקף בהר הבית שבירושלים.

חיים רמון: אציין שבין השנים 1989 ועד 1996 – אני מדגיש את שנת 1996 לידיעת דני נווה שהתראיין כל כך יפה בטלוויזיה – בוצעו בהר הבית פעולות מינוריות, בעיקר שיפוץ ותחזוקה של מבנים קיימים והחלפת הכיפה של מסגד כיפת הסלע.

חיים רמון: שיתוף הפעולה התבטא גם בהעברת מידע וגם בחופש גישה למפקחי רשות העתיקות לכל הנקודות בתחום הר הבית, לרבות פגישות אישיות עם אנשי הווקף בהן נדונו העבודות המבוצעות והמתוכננות.

חיים רמון: מאז ספטמבר 1996 – למי שלא יודע, וגם לידיעת ראש עיריית ירושלים – חלה הידרדרות מתמדת באפשרויות הפיקוח והמעקב אחר העבודות המתבצעות בהר הבית.

חיים רמון: הידיעה על ביצוע עבודות דרך סיורי השטח, חלקם סמויים.

חיים רמון: בחלק מהמקומות בהם התבצעו פעולות משמעותיות כגון אלה שנעשו באורוות שלמה ובהמשך באל אקצה הקדומה ועתה בפריצת הפתח באורוות שלמה, לא התאפשרה גישת מפקחי רשות העתיקות לאתרים וממילא לא הייתה גם הידברות ופיקוח על העבודות כנדרש".

חיים רמון: כלומר, עד ספטמבר 1996 נשמרה באופן מלא על-פי חוק העתיקות ועל-פי החלטות ממשלות ישראל מאז 1967 ריבונות ישראל בהר הבית.

חיים רמון: בשנת 1996 כידוע נפתחה מנהרת הכותל.

חיים רמון: לפי מיטב זכרוני ראש-הממשלה היה בנימין נתניהו, מזכיר הממשלה היה דני נווה, וראש עיריית ירושלים היה אהוד אולמרט.

חיים רמון: אם אני לא זוכר טוב, שמישהו יתקן אותי.

חיים רמון: מאז באמת נפגעה ריבונות ישראל על הר הבית וחוק העתיקות לא נשמר.

חיים רמון: כאשר אנחנו הגענו, פעם ראשונה בשלוש שנים, מאז 1996 עד 1999, כאשר התחלנו להחיל את ריבונות ישראל חזרה על הר הבית וזה תהליך מרוכב ולא פשוט לאחר מה שירשנו, זה היה לאחר שאנחנו הגענו לשלטון.

חיים רמון: היה ניסיון של הווקף ושל התנועה האיסלמית כשרצו לפתוח פתח חיצוני בכותל הדרומי-מזרחי של הר הבית.

חיים רמון: אנחנו באותו לילה חסמנו את הפתח.

חיים רמון: פעם ראשונה נעשתה פעולה ריבונית ישראלית מאז מנהרת הכותל בהר הבית על-ידינו.

חיים רמון: זה נחסם והבהרנו שלא תהיה פריצה ולא תהיה פגיעה בשום דבר שקשור למעטפת החיצונית של הר הבית.

חיים רמון: הפעם השנייה הייתה גם במקרה הזה כאשר ניסו לחרוג הווקף, יותר נכון התנועה האיסלמית שפועלת בהר הבית, ניסתה לחרוג מעבר למה שהתרנו לפתיחת פתח החירום וניסו לפתוח את הקשת השלישית.

חיים רמון: הודענו להם שהם צריכים, הם בעצמם, לבוא ולחסום את הקשת השלישית וזה מה שנעשה בהר הבית.

חיים רמון: הם ביוזמתם והם בעצמם, למרות כל הנבואות, סגרו את הקשת השלישית ולא התרנו להם לעשות זאת.

חיים רמון: זאת אומרת, ממשלת ישראל הנוכחית, בניגוד למה שנאמר, באה והחלה אחרי שלוש שנים של מחדלים בהחלת הריבונות הישראלית על הר הבית, החלה חזרה להחיל את הריבונות.

חיים רמון: הבהרנו שאנחנו תובעים ואנחנו פועלים לא בכוח אלא באחריות אבל בתקיפות, כמו בשני המקרים האלה, להחזיר גם את הפיקוח הארכיאולוגי כפי שהיה עד 1996.

חיים רמון: בכך אני עוסק, כך אני מנהל את המגעים שאני מקווה שהם יעלו יפה.

חיים רמון: הבהרנו להם מה מותר ומה אסור למרות שאנחנו נתקלנו במציאות קשה, וזו הבעיה.

חיים רמון: לגבי הפתח.

חיים רמון: נדמה לי שב17- באוגוסט – אני מציע שמפקד מחוז ירושלים ירחיב את הדיבור – התקיימה ישיבה ובה הציג ניצב יצחקי מה הצרכים הביטחוניים לשמירת שלום הציבור לשינויים המתחייבים בהר הבית.

חיים רמון: הוא הציג מספר נקודות - אני לא אכנס אליהן כי הוא יציג אותן בעצמו - שצריך לדאוג לכך שיהיו פתחי חירום וסככות, כל מיני דברים מהסוג הזה, איפה אנחנו מסכימים ואיפה אנחנו לא מסכימים.

חיים רמון: למשל הייתה בקשה או היה רצון לעשות שינויים בשער המוגרבים ואנחנו סירבנו לכך ואנחנו לא מאפשרים שום שינוי בשער המוגרבים.

חיים רמון: אבל דובר על כך שצריך לפתוח פתח חירום באורוות שלמה.

חיים רמון: מכיוון שאנחנו צופים אל פני הרמדאן ושלוש השנים האחרונות של הרמדאן היו שנים שקטות שגם המאמינים המוסלמים יכלו להגיע בנוחות להר הבית והיה שקט בירושלים, וזה הדבר הכי חשוב למעמדנו ולריבונותנו בהר הבית ואני עוד אומר בסוף דברים שקשורים בכך.

חיים רמון: רצינו שגם השנה, בעיקר שנת המילניום, תהיה שנה שקטה וידענו הרבה מאוד מתפללים.

חיים רמון: ביום ששי האחרון היו 185 אלף מאמינים מוסלמים שבאו להר הבית, הם התפללו בשקט, תוך שמירת הסדר הציבורי, זאת לעומת כששים אלף.

חיים רמון: אנחנו דואגים שהם יגיעו לשם בשלווה, בשקט, יתפללו ויתפזרו בשקט.

חיים רמון: לשם כך נדרש פתח חירום.

חיים רמון: פתח חירום שאם היינו עובדים לפי חוקי התכנון והבנייה בהר הבית, למסגד עם 15 אלף מתפללים או לכל מקום שבאים 15 אלף מתפללים, ניקח לדוגמה אצטדיון כדורגל, היינו צריכים לפתוח ששה פתחים שכל אחד מהם עשרה מטר.

חיים רמון: חשבנו שהגודל הוא הגודל המתאים.

חיים רמון: בנסיבות הללו חשבנו שזה גודל הפתח המתאים.

חיים רמון: במקום הזה, בנסיבות הללו זה הגודל המתאים ומנענו כוונה שפתח החירום הזה יהיה פתח ראשי.

חיים רמון: זו הייתה כוונת התנועה האיסלמית ולפתח הראשי לא הסכמנו.

חיים רמון: הקפדנו על כך כי ככה חשבנו שזה נכון.

חיים רמון: אם מישהו רוצה, שיבוא להתדיין אתנו.

חיים רמון: לזה הסכמנו ולדברים אחרים לא הסכמנו.

חיים רמון: אם יש לווקף ערעור על העניין הזה והוא רוצה לעשות דבר אחר, שיבוא להתדיין אתנו.

חיים רמון: אם הווקף היה בא והיה אומר שהם רוצים לפתוח פתח של ארבעים מטר, שלושים מטר, היינו דנים אתם, שומעים, יכול להיות שהיינו מחליטים כן, יכול להיות שהיינו מחליטים לא, אבל אנחנו התרנו.

חיים רמון: דבר אחרון שאני רוצה לומר שקשור לעניין הריבונות.

חיים רמון: הכי קל זה להבעיר אש בירושלים ומשטרת ישראל וגורמי הביטחון הולכים ופועלים בזהירות ובאחריות גם מצד אחד לשמור על הריבונות וגם להתחשב בכל מה שהולך סביב הר הבית, ודאי בחודש הכי טעון, במקום הכי טעון, בשנה הכי טעונה.

חיים רמון: אני רוצה לבשר לכם שהמדיניות הזאת די מצליחה, אפילו לדברי ראש עיריית ירושלים.

חיים רמון: ראש עיריית ירושלים אומר ואני מסכים אתו במקרה הזה ששנים רבות – יש כאלה אומרים מעולם כמעט – לא הייתה ירושלים מאוחדת כל כך, שוקקת חיים כל כך, ותשמעו תיאורים מצד אנשי המשטרה והם יספרו לכם.

חיים רמון: אני איש פוליטי, אבל אני מצטט דווקא את ראש עיריית ירושלים שהוא חולק על דעתי אני מניח במקרה של הר הבית.

חיים רמון: אני סיירתי לא פעם לא פעמיים בחודשים האחרונים בעיר העתיקה, ישראלים שהדירו רגליהם שנים ולא התקרבו לעיר העתיקה, ואני לא מדבר על תיירים, באים לשם.

חיים רמון: אני מתאר מצב, אני מתאר עובדה וזה לא היה עד לפני החודשים האחרונים אבל זה קיים עכשיו.

חיים רמון: אנחנו עובדים עבודה קשה על-מנת שהמצב הזה יימשך.

חיים רמון: בשבת אי-אפשר להתהלך בעיר העתיקה לא מכיוון שיש עוצר, לא מכיוון שיש סכנה ביטחונית, אלא מכיוון שהמון אדם, אחד על השני, מבקר בעיר העתיקה.

חיים רמון: יש לנו בעיות חניה בלתי רגילות, בעיות שמהוות כבר סיכון תעבורתי.

חיים רמון: הגענו לימים כאלה.

חיים רמון: אנשים בעיר העתיקה לא מדברים היום על בעיות ביטחוניות ולא על בעיות של פיגועים אלא על בעיות של כייסים וגניבות.

חיים רמון: סוף סוף בעיות נורמליות בירושלים.

חיים רמון: זה מאוד מאוד שביר, זה מאוד מאוד רגיש, זה יכול להשתנות ביום אחד וכל מי שרוצה – ואני מדבר בעיקר אליך – שבאמת הריבונות שלנו, שזה הביטוי האמיתי שלה, תישמר בירושלים, ואנחנו רוצים וזאת עמדת הממשלה, שריבונות ישראל תהיה על כל ירושלים מאוחדת, זה הדבר שהכי מחזק את הריבונות שלה.

חיים רמון: ולכן כל מי שרוצה היום שאנחנו נגיע להתעקשות חזיתית בדברים שהם אינם חיוניים, פוגע בריבונותנו, פוגע בסיכויים שלנו במאבק על ירושלים ועלול להביא לעימות מיותר.

חיים רמון: לכן, בסיום דברי אדוני היושב-ראש, אנחנו לא מדברים כפי שדיברה הממשלה הקודמת גבוהה גבוהה על ריבונותנו בהר הבית אלא אנחנו מיישמים את הריבונות הזאת, אנחנו מאחדים את העיר, אנחנו מאפשרים לכל חלקי העיר לנוע בה בחופשיות כפי שזה לא היה הרבה מאוד שנים, להמוני התיירות, ומה שבעיני עוד יותר חשוב להמוני בית ישראל, לחזור לירושלים על כל חלקיה.

חיים רמון: אני מציע גם לוועדה הזאת לתרום את חלקה לשמירת המצב הטוב הזה שהוא מאוד מאוד שביר והוא על תנאי.

חיים רמון: אני מבקש שתעזרו לנו בכך ולא תקשו עלינו.

חיים רמון: מאז 1967 נקבע אופי השליטה בהר הבית.

חיים רמון: ממשלות ישראל בשנת 1967– אפשר לא להסכים אתה, אבל אני אומר מה החוק והרי כולנו מצייתים לחוק, גם אם אנחנו לא מסכימים אתו, חובת הציות חלה על כולנו, ודאי על חברי כנסת – הכירו בסטטוס קוו הדתי והמינה

חיים רמון: לי – ואני מדגיש את המינהלי – על הר הבית בהתאמות של השליטה הישראלית.

חיים רמון: מאז אנחנו דואגים שזה מה שיקרה.

חיים רמון: כאשר יש חריגות, אנחנו לא רוצים לאפשר לחריגות האלה להתקיים כי אנחנו שומרים על החוק וגם על הסטטוס קוו.

חיים רמון: מי שמנסה להפר את הסטטוס קוו זה דווקא הגורמים של התנועה האיסלמית ונגד החריגות האלה אנחנו יוצאים ואנחנו נצא.

יאיר יצחקי: צריך לזכור שמשטרת ישראל פועלת על-פי חוק וכל נושא של פעולה כזאת או אחרת בהר הבית ואכיפה שלה הוא לא על-ידי המשטרה אלא על-ידי צווים שיכולים כן או לא להיות מוצאים על-ידי הרשויות המוסמכות שהן רשות העתיקות ועיריית ירושלים.

יאיר יצחקי: אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו על-ידי השר רמון, אבל אני רק יכול לאשר את העובדות שבהן מדובר, וצריך לזכור שמשטרת ירושלים בהרכב האנושי שיושב כאן בחדר הזה הוא הרכב שעובד כבר שלוש שנים ללא שום קשר כמובן פוליטי כזה או אחר.

יאיר יצחקי: באמת מה שקרה בשנת 1996 מבחינתנו, עד כמה שאנחנו יכולים לנתח – לא שלפני 1996 הכל היה אידיאלי – באמת היה במתכונת הזאת.

יאיר יצחקי: מה שמשטרת ירושלים עושה ועשתה גם בעניין הזה זה ראשית מציפה את הבעיות או את הדברים הצפויים בהר הבית על-פי טעמנו למי שצריך כלפי מעלה.

יאיר יצחקי: בחלק גדול מהמקרים זה מגיע לראש-הממשלה ולא חשוב מיהו ראש-הממשלה.

יאיר יצחקי: אני עובד בירושלים כשלוש שנים תחת שתי ממשלות.

יאיר יצחקי: הנושא של העבודות האלה שמתבצעות עכשיו בהר הבית הוצג ב17- באוגוסט 1999 יחד עם חמישה נושאים נוספים בהר הבית, ושלא כהרגלנו גם צירפנו את ההמלצות שלנו לעניין הזה.

יאיר יצחקי: אני מדבר כרגע על ההמלצות האישיות שלי.

יאיר יצחקי: הגישה והשיקול היה הנושא הבטיחותי, נקודה.

יאיר יצחקי: אני רוצה להזכיר שבימים האלה שאנחנו עוסקים בנושא הר הבית, רק אתמול, קומה למטה ישבנו בישיבת שרי עם השר רמון, עם שר הדתות ושר התיירות בשאלת הפתח בכנסיית הקבר.

יאיר יצחקי: אני דואג לזה בכותל, אני דואג לזה בהר הבית ואני דואג לזה בכנסיית הקבר.

יאיר יצחקי: ההמלצה שלנו באחד מששת הנושאים שהיה הנושא של הפתח הזה, הייתה לאפשר פתיחת פתח.

יאיר יצחקי: אני רוצה לציין שאז לא דיברנו על רוחב של פתח ועל גודל וגובה של פתח, אבל צריך להיות ברור שהמשמעויות של פתח כזה לא הפתיעו אותנו כמשטרה, כולל נושא העיתוי שבא לפני הרמדאן מפני שהרמדאן הוא השיא מבחינת ההגעה של מוסלמים מתפללים להר הבית, ולהערכתנו הרמדאן הזה יהיה גדול יותר מכל רמדאן אחר שהיה בהר הבית בשנים האחרונות.

יאיר יצחקי: לכן הייתי אומר שהצד הבטיחותי הוא הרבה יותר קריטי והרבה יותר נחוץ כרגע.

יאיר יצחקי: אני קופץ קצת הלאה.

יאיר יצחקי: תהליך העבודות בהר הבית נמשך כשבועיים עד שהעניין הזה עלה לתקשורת ולפני ביקור הוועדה.

יאיר יצחקי: בתאריך ה4- בדצמבר 99 עבודות העפר שם עברו לכיוון פתיחה של קשת שלישית ולהערכתנו לכיוון פתיחת קשת רביעית וחמישית.

יאיר יצחקי: זאת הערכתנו.

יאיר יצחקי: חלק מהדבר הזה התחיל להתבצע וכהרגלנו את המידע והאינפורמציה הזו העברנו הלאה.

יאיר יצחקי: אז התקבלה הנחיה מראש-הממשלה לעצור את הפעילות הזאת ולהגביל אותה, וזה מה שעשינו בשבת ה4- בחודש.

יאיר יצחקי: יותר מזה.

יאיר יצחקי: החל מה4- בחודש וה5- בחודש, יום ראשון, התחילו להתבצע עבודות שמתבצעות גם היום של אטימת הקשת השלישית והמשך עבודות שיכשירו את הכניסה הזאת, קרי מדרגות, דיפון, מניעת נפילת אבנים מלמעלה, ובניית חומה שאנחנו קוראים לה חומה מערבית שהיא בניצב לקשת שראיתם אותה, וזאת כדי לדפן את המורדות המערביים של המבנה.

יאיר יצחקי: כל מה שמפונה החוצה מהר הבית היום וכולל מה שנראה בטלוויזיה אתמול הוא פינוי אותה חפירה.

יאיר יצחקי: יש שם חפירה גדולה מאוד של עשרה מטר עם כמות גדולה מאוד של חול.

יאיר יצחקי: פינוי החול הזה נעשה בידיעתנו ובאישורנו כולל מספר משאיות וכמות המשאיות שיוצאות את הר הבית.

יאיר יצחקי: אני רוצה לציין שבדיון נוסף שהיה אצל ראש-הממשלה בשבוע שעבר נקבע שאנחנו נאפשר את המשך העבודות לשני הפתחים האלה, כי הרי אי-אפשר להשאיר את זה כמו שזה כי יש שם סכנת התמוטטות, סכנה של סחף של גשם וחול פנימה, וסוכם שהעבודה הזאת תופסק ולא תורחב מעבר לה, ואת זה אנחנו מבצעים כרגע.

יאיר יצחקי: בכל נושא רשות העתיקות, כאן לא הייתי רוצה להרחיב כי השר רמון דיבר על זה בהרחבה.

יאיר יצחקי: אנחנו הונחינו בחלק שלנו וגם לנו יש איזושהי נגיעה ויכולת השפעה בעניין הזה לנסות להחזיר מצב לקדמותו ואנחנו מטפלים בזה, וכאן לא הייתי רוצה להרחיב.

יאיר יצחקי: כל נושא השפכים.

יאיר יצחקי: לאורך השנים בהר הבית הוצאו חרסים וחול ושפכים מהר הבית.

יאיר יצחקי: גם מאל אקצה הקדום, כשהם סיימו את הטיפול בו, הוצאו מאות טונות של חול.

יאיר יצחקי: כל השפכים האלה נשפכו במקום מסוים, באותו מקום, אמיר דרורי יודע את זה.

יאיר יצחקי: אמיר ודאי יתייחס לעניין הזה.

יאיר יצחקי: ברור לגמרי שהשפכים האלה, לטעמי לפחות, צריכים להיות מוצאים החוצה ולהיות מונחים באיזשהו מקום.

יאיר יצחקי: אם למשל תבוא עיריית ירושלים או רשות העתיקות ויגידו לנו לא לשפוך כאן אלא במקום אחר, אנחנו ננחה את הווקף, נבקש אותו ואני מניח שבזה לא תהיה בעיה.

יאיר יצחקי: שוב אני אומר, מבחינת כמות המשאיות, שעות העבודה שלהם, אני לא רואה שום בעיה שעובדים ב2- בלילה או ב3- בלילה ומוציאים את השפכים כדי לסיים ככל שניתן מהר את מה שניתן אישור לביצועו.

יאיר יצחקי: צריך להבין שכל הנושא של פיקוח ולא פיקוח, צו להפסקת עבודה או לא, נדון ועוזי פוגלמן ודאי ידבר על זה גם בהמשך.

יאיר יצחקי: נכון לעכשיו משטרת ישראל גם מבחינה חוקית – ואני מדבר כרגע על המצב החוקי בלבד – היא לא במצב שהיא יכולה לבוא ולומר עכשיו תפסיקו את העבודה.

יאיר יצחקי: כל עוד אין צו כזה, אי-אפשר.

יאיר יצחקי: הניתוח של הצו, מה המשמעות של כל זה, אלה המשמעויות שמונחות גם אצל עוזי פוגלמן, גם אצל השר רמון, אצל ראש-הממשלה ואצל השר לביטחון פנים.

אמיר דרורי: בעקבות בג"ץ שהיה בסוף שנות ה80- וניתן ב93-, הנחה היועץ המשפטי לממשלה את רשות העתיקות שהתפקיד שלה בהר הבית הוא לדווח לו על כל מה שנעשה בהר הבית ולא לנקוט צעדים מצעדים שונים כי לכאורה על-פי חוק הייתה יכולה רשות העתיקות להוציא צווים של מניעת פעולות בהר הבית ולא יכולה על-פי חוק לתת אישורים לפעולות על הר הבית.

אמיר דרורי: כלומר, הייתה לה סמכות איסור ולא הייתה לה סמכות היתר שהייתה בידי הדרג המדיני.

אמיר דרורי: בעקבות ההנחיה של היועץ המשפטי חריש בזמנו, אנחנו מצווים לדווח אליו על הפעולות המתבצעות בהר הבית וכך אנחנו נוהגים עד עצם היום הזה.

אמיר דרורי: עד שנת 1996 פעלנו כפי שפעלנו, הייתה לנו אפשרות להגיע לכל מקום בהר והיינו ביחסי עבודה תקינים עם הווקף לגבי הר הבית.

אמיר דרורי: אני לא יכול לומר שהייתה אידיליה, לא הצגתי אידיליה, אבל אני אומר שהיו יחסי עבודה תקינים, הייתה לנו אפשרות גישה לכל מקום בהר הבית, היינו מדברים, היינו רואים תוכניות, היינו מעירים הערות.

אמיר דרורי: בהחלט הייתה הידברות והדברים היו לדעתנו תקינים ויכולנו לחיות אתם.

אמיר דרורי: המצב הזה השתנה בספטמבר 1996.

אמיר דרורי: אין לנו יכולת פיקוח בהר הבית, או יכולת פיקוח מלאה.

אמיר דרורי: לא שאנחנו לא מקיימים את הפיקוח, אבל הוא חלקי.

אמיר דרורי: אנחנו מנועים מפעם לפעם במקומות מסוימים להיכנס בכלל או לקיים את הפיקוח ואנחנו רואים מה שאנחנו רואים ומדברים על מה שמדברים.

אמיר דרורי: המצב הזה בהחלט השתנה באופן בסיסי מאז ספטמבר 1996.

אמיר דרורי: הפיקוח מאז הוא חלקי.

אמיר דרורי: כמובן שאנחנו מדווחים ואנחנו עושים את תפקידנו ככל שניתן בצורה כזאת או אחרת, אלא שצריך לדעת שמאז אנחנו מדווחים רק על מה שעינינו רואות ומה שאוזנינו שומעות וברור שאנחנו מוגבלים בעניין הזה.

אמיר דרורי: אנחנו בעניין הזה פקידים מנדטוריים ועושים את עבודתנו בדיוק כמו שאנחנו מצווים לעשות.

אמיר דרורי: אני מאוד לא שמח שאנחנו מעורבים פה בבעיה פוליטית, אבל אנחנו עושים את תפקידנו הסטטוטורי ונמשיך לעשות אותו.

אמיר דרורי: לגבי הנושאים שאירעו.

אמיר דרורי: היה לנו את נושא האורוות בכלל, בשנת 1997 ואילך.

אמיר דרורי: אם באורוות שלמה מבחינת הפגיעות בעתיקות לא היו פגיעות של ממש, היה שם שינוי החלל, אבל לא הייתה פגיעה פיזית בעתיקות, הרי שבעניין של אקצה אל קדימה כבר היה שינוי ונעשו כבר חפירות ארכיאולוגיות, פירוק קירות וכיוצא בזה, דבר שהוא לא יכול היה להיעשות כפי שנעשה לעניות דעתנו המקצועית.

אמיר דרורי: הנושא של הפתח.

אמיר דרורי: האמת שמאז הכשרת אורוות שלמה כמסגד, בהתחלה הערכנו ואחר-כך ידענו, שכמובן רוצים לעשות בו פתחים נוספים.

אמיר דרורי: למדנו על הפתח ביום שהתחילה שם העבודה של הטרקטורים.

אמיר דרורי: אני מדבר על העבודה הפיזית למרות שידענו כבר שלוש שנים שיש כוונות כאלה לפתוח פתח נוסף למסגד.

אמיר דרורי: על ביצוע העבודות בפועל למדנו בעת שהעבודות התרחשו והתרחשו באמצעות שלושה טרקטורים, משאיות וכיוצא בזה וזאת ללא פיקוח ארכיאולוגי.

אמיר דרורי: העבודות התבצעו ללא פיקוח ארכיאולוגי כנדרש או ללא פיקוח ארכיאולוגי בכלל, תוך גרימת נזק ארכיאולוגי.

אמיר דרורי: אני יכול להגיד שהייתה פגיעה בעתיקות.

אמיר דרורי: העתיקות שנפגעו, ואני אומר לחברי הכנסת, הם עתיקות בעיקרן מוסלמיות, זה עתיקות מתקופת ימי הביניים ובעיקר עתיקות מוסלמיות, רומאיות ובהמשך ממלוכיות, עותומניות וצלבניות.

אמיר דרורי: העתיקות הן בעיקרן עתיקות מוסלמיות.

אמיר דרורי: לא הייתה שם בשום פנים חפירה ארכיאולוגית, ודאי לא חפירה ארכיאולוגית כהילכתה.

אמיר דרורי: לעולם לא יכולה להתנהל חפירה ארכיאולוגית בלי הימצאות ארכיאולוג שעושה עבודה בשיטה מסוימת.

אמיר דרורי: אני לא מכיר שום עבודה ארכיאולוגית שנעשית באמצעות שלושה טרקטורים שנכנסים ועושים בורות של עשרה מטרים.

אמיר דרורי: אין דבר כזה.

אמיר דרורי: כרגע כמובן מתבצעות העבודות בהכשרת המקום כפתח וכבר דיווח על כך מפקד מחוז ירושלים.

אמיר דרורי: השפכים מוצאים החוצה.

אמיר דרורי: למיטב ידיעתנו לא מדובר על מאות משאיות.

אמיר דרורי: עובדות שם בערב ולילה, החל ממוצאי-שבת שבע-שמונה משאיות שיוצאות, שופכות וחוזרות יחד עם עוד שני טרקטורים.

אמיר דרורי: השפכים האלה מוצאים ואנחנו בודקים את מה שאנחנו יכולים לבדוק כדי למצוא אם ישנם שרידים.

אמיר דרורי: אלה הם הדברים.

אמיר דרורי: מאז הוגשו שני בג"צים, יתקיים דיון אצל ראש-הממשלה ואני מבין שהמועצה לארכיאולוגיה תדון בנושא ביום חמישי הקרוב.

עוזי פוגלמן: כפי שהזכירו כל הדוברים, הר הבית הוא המקום הרגיש ביותר בעולם, זה מקובל עלינו ופעולת המשפט היא השתקפות של המציאות החברתית.

עוזי פוגלמן: כפועל יוצא מהרגישות של הר הבית, הכללים בנוגע לאכיפת החוק של הר הבית הם כללים מיוחדים, החל מהפעילות המוקדמת שננקטת במסגרת התיאום בין כל הרשויות שעוסקות בדבר וכלה במסגרת להפעלת שיקול הדעת של היועץ המשפטי לממשלה והביקורת השיפוטית של בג"ץ בנושא הזה.

עוזי פוגלמן: אנחנו נמצאים בהתדיינות אפשר לומר מתמדת בנושאים האלה כאשר בעצם השלב הנוכחי תלויות ועומדות שתי עתירות שהוגשו בין היתר כנגד היועץ המשפטי לממשלה בדרישה להחזיר את המצב לקדמותו בהר הבית, אחת מהן של תנועת נאמני הר הבית ואחת מהן של תנועת חי וקיים, ותשובה מגובשת של המדינה לעתירות האלה תוגש בזמן הקרוב לקראת הדיון בעתירה.

עוזי פוגלמן: אני אומר עכשיו דברים כלליים ולא אתייחס לדברים שנאמר בבית-המשפט כי דברים האלה צריכים להיאמר במועדם ובסדרם.

עוזי פוגלמן: אני אומר דברים כלליים הן לגבי מודל העבודה בכללותו והן לגבי המקרה הקונקרטי.

עוזי פוגלמן: כפי שהוזכר קודם לכן על-ידי חלק מהדוברים, בהר הבית ישנו מודל עבודה מיוחד שעוגן גם בפסיקתו של בית-המשפט ומי שכתב את פסק-הדין היה כבוד המשנה לנשיא אלון, שמצטט במלואה, אפשר לומר מתוך הסכמה, בוודאי לא מתוך הסתייגות, את מודל העבודה בהר הבית.

עוזי פוגלמן: כיוון שעסקינן בשלוש רשויות לאכיפת חוק – קרי, משטרת ישראל, רשות העתיקות ועיריית ירושלים - הרי ישנו צורך בתיאום.

עוזי פוגלמן: במקרה זה התיאום נעשה על-ידי היועץ המשפטי לממשלה שהוא הרשות העליונה מבחינת אכיפת החוק, והוא גם זה שבאופן כללי מופקד על אכיפת החוק גם ככל שאמור ברשויות האלה.

עוזי פוגלמן: כל אחת מהרשויות האלה – רשות העתיקות על יועציה המשפטיים, עיריית ירושלים על יועציה המשפטיים שמופיעים בבתי-משפט בהליכים הפליליים מכוח ייפוי-כוח של היועץ המשפטי לממשלה וכמובן משטרת ישראל – מונחות באופן רגיל על-ידי היועץ המשפטי לממשלה.

עוזי פוגלמן: כאן בשל הרגישות המיוחדת של הנושא ההנחיה נעשית לא רק במובן המוסדי כפי שנעשית בכל מקרה גם בלי שהיועץ המשפטי מעורב באופן אישי, אלא בגלל הרגישות היועץ המשפטי מעורב אישית בכל מקרה ומקרה של טענה להפרה בהר הבית.

עוזי פוגלמן: הציבור שיושב ומתארח כאן בוועדה הוא פורום קבוע שנפגש כאשר היועץ המשפטי לממשלה מקבל דיווח מיידי מכל אחד ואחד מהגורמים.

עוזי פוגלמן: ברגע שמתקבל דיווח כזה, יוזם היועץ המשפטי לממשלה דיון מיידי ובדיון כזה מוצגת התשתית העובדתית שרלוונטית לנושא זה ומתקבלות החלטות, בכל מקרה לאחר התייעצות עם הדרג המדיני.

עוזי פוגלמן: אני כמובן לא אכנס לוויכוחים הפוליטיים שהיו בתחילת הדברים, אבל אפשר לומר שמודל העבודה הזה ככל שזיכרוני מגיע, הוא מודל שמשותף לכל ממשלות ישראל תהיינה אשר תהיינה.

עוזי פוגלמן: במסגרת הזו הועלה על-ידי משטרת ישראל הנושא של פתיחת פתח חירום והנושא הזה אושר ברמה העקרונית על-ידי ראש-הממשלה.

עוזי פוגלמן: לפי מיטב זיכרוני – וכאן אני לא מדבר לא בשם ראש-הממשלה ולא בשם השר רמון – הנחת העבודה הייתה שהפתיחה תיעשה בהידברות בין משטרת ישראל לווקף ורשות העתיקות.

עוזי פוגלמן: זאת הייתה הנחת העבודה.

עוזי פוגלמן: התחנה הבאה מבחינת היועץ המשפטי לממשלה הייתה כפי אמרתי בדיון שזומן בעקבות דיווח שקיבל היועץ המשפטי לממשלה על העבודות.

עוזי פוגלמן: בעקבות הדיון אצלו היה גם סיור של היועץ המשפטי לממשלה בהר הבית, כמובן עם מפקד המחוז והגורמים המעורבים לכך וזה היה עוד לפני סיור ועדת החינוך והתרבות.

עוזי פוגלמן: העניין פרץ החוצה לתקשורת ובעקבות זאת פנה היועץ המשפטי לראש-הממשלה וביקש לקיים התייעצות דחופה בנושא הזה ואכן ההתייעצות התקיימה.

עוזי פוגלמן: אני רוצה להזכיר לכולנו, אני כמובן לא אכנס לכל הניתוח המשפטי, היריעה פה קצרה, אבל אני רוצה בכל-זאת להקריא כמה שורות מאחד מפסקי-הדין האחרונים שניתן בעתירה של תנועת נאמני הר הבית על בנייה בהר הבית.

עוזי פוגלמן: אמר השופט אליעזר גולדברג, היום במבקר המדינה, ואני חושב שהדברים האלה משקפים מציאות חיים וגם מציאות משפטית ככל שאמור לגבי הר הבית: "אכן לא נשמר החוק במקרה זה כשם שלא נשמר במקרים אחרים, אולם צריכים הדברים להיאמר בצורה הפשוטה והברורה כי הרי הר הבית לא ככל מקום אחר, והמחלוקת הדתית והמדינית סביב הר הבית ומחלוקות אחרות אשר בידי בית-המשפט להכריע בהן הכרעה שיפוטית.

עוזי פוגלמן: השאלה כיצד להתמודד עם הפרות חוק כגון אלו שלפנינו בהתחשב בטיבן ובהיקפן במקום מיוחד זה, לא ראוי לה שתמצא את פתרונה בבית-המשפט.

עוזי פוגלמן: כפי שאמרתי במקום אחר, על הפתרון השיפוטי לפנות במקרה זה את מקומו להחלטה שהיא פוליטית בעיקרה.

עוזי פוגלמן: על הדרג המדיני ולא על בית-המשפט לתת תוכן ומשמעות לקריאה ההיסטורית הר הבית בידינו.

עוזי פוגלמן: הוא הדין בנסיבות שבענייננו שאף במקרה זה הפתרון הינו פוליטי בעיקרו".

עוזי פוגלמן: זה אמר השופט גולדברג בבג"ץ 474/96, תנועת נאמני הר הבית, שעסקו בסיטואציה דומה של בנייה בהר הבית שנעשתה בלי היתרים.

עוזי פוגלמן: זה כמובן לא ביטוי של חוסר שפיטות, כפי שמעיר פה חבר הכנסת בני אלון, אלא זה ביטוי למציאות המיוחדת של הר הבית.

עוזי פוגלמן: הרי השאלה בשורה התחתונה היא באיזון מאוד עדין של מצד אחד שמירה על הערכים המוגנים ופה הערך המוגן הוא שמירה על העתיקות שאיש לא כופר בכך, מצד שני רצון לקיים סדר ציבורי ולמנוע שפיכות דמים.

יאיר יצחקי: ב21- בחודש התחילו העבודות בהר הבית.

יאיר יצחקי: קיבלנו את ההודעה על זה בישיבה שהייתה אצל השר בענייני ירושלים.

יאיר יצחקי: העבודות האלה נמשכו ברמה כזאת ואחרת עוד לפני שנכנסו הטרקטורים לעבודה.

יאיר יצחקי: ההליך של החפירה העמוקה עם הטרקטורים היה ב3- וב4- בחודש.

יאיר יצחקי: לפני כן ישבנו אצל היועץ המשפטי לממשלה, ישב דרורי אצל היועץ המשפטי לממשלה, שמנו את הדברים, הלכו מכתבים לכל הגורמים.

יאיר יצחקי: בכל התקופה הזאת, עד הרגע, לא הייתה הנחיה להפסיק עבודות.

יאיר יצחקי: גם מה שמתבצע אתמול, מה שהראה בני ליסט בטלוויזיה, לדעתנו גם היום אין פיקוח במשמעות המלאה שלו.

זבולון אורלב: בכך לא אמרתי שכל דבריך הם לא צודקים, ותתפלא, אני אפילו גם תומך בהם, אבל זה לא קשור לעניין עכשיו.

אסא אליאב: בכל העתירות הדגישו שעדיין יש לשמור על החוק.

אסא אליאב: כפי שהקריא עוזי פוגלמן את דבריו של השופט גולדברג שאמר שהריבונות היא בידינו, אם כי הוא היפנה בבג"ץ שניתן בספטמבר 1997 לגורמים המדיניים, לממשלה.

אסא אליאב: אם אני מדבר על חוק התכנון והבנייה לגבי האירועים האחרונים, לפי מיטב ידיעתי מבחינת ההיקף והמהות של הפגיעה או ההפרות של חוק התכנון והבנייה, אלה הפרות רציניות וכבדות שלא היו בעבר מבחינתנו.

אסא אליאב: יתרה מזאת, חבר הכנסת המכובד שהיה סגן ראש עירייה יודע שחייבים לפעול תמיד על-פי תוכנית.

אסא אליאב: כאן ישנה תב"ע מיוחדת שאני מזכיר אותה, ע.מ.

אסא אליאב: 9 שקובעת הוראות מיוחדות מחמירות לעניין שטח הר הבית.

אסא אליאב: עד עכשיו כל המקרים שנתקלנו בהם מבחינת תכנון ובנייה – אני לא מדבר על חוק העתיקות, אני לא מדבר על שינוי נפח אורוות שלמה מבחינת השימוש והפיכתו למסגד – מבחינת ההיקף, אם אני מסתכל על הכמויות של העבודה, מבחינת ההגדרה יחסית למה שהיה עד עכשיו, מבחינתנו זו הפרה מהותית.

אסא אליאב: היו מקרים אחרים שספק אם בכלל היו טעונים היתר כמו ריצוף פנימי, כמו החלפת הכיפה וכולי.

מוחמד כנעאן: אם אנחנו אכן רוצים לשמור על המקומות הקדושים, רוצים לשמור על יחסים טובים בין ערבים ויהודים בירושלים, רוצים לשמור על הסטטוס קוו, רוצים באמת לקבל את סוף המילניום וכל מה שמסביב ולחגוג את כל החגיגות לכל העדות בארץ וגם להקרין משהו לעולם, צריך לתת לאנשים לסיים את העבודה בצורה מסודרת ומכובדת וללא כל הסתה וניפוח העניין.

זבולון אורלב: ועדת החינוך והתרבות רשמה לפניה את דיווחי השר חיים רמון, השר הממונה על ירושלים, ניצב יאיר יצחקי, מפקד מחוז ירושלים, אמיר דרורי, מנהל רשות העתיקות, עורך-דין עוזי פוגלמן, נציג היועץ המשפטי לממשלה, עורך-דין אסא אליאב, היועץ המשפטי של עיריית ירושלים ויועץ ראש העיר, לפיהם בדיון אצל ראש-הממשלה הותר לווקף ולתנועה האיסלמית בישראל לפתוח פתח חירום באורוות שלמה בה מתקיימות תפילות בחודש הרמדאן בהיקף של כ15- אלף איש וכי ההיתר הזה היה כרוך גם בהידברות עם הרשויות הסטטוטוריות.

זבולון אורלב: רשמנו לפנינו את הדיווח שהממשלה עצרה את הרחבת העבודות מעבר למה שהותר לצורך פתח החירום.

זבולון אורלב: אני חושב שאין חולק על כך שהממונים על הרשויות הסטטוטוריות, גם רשות העתיקות, גם היועץ המשפטי לממשלה וגם עיריית ירושלים, דיווחו שהעבודות לא נעשו בתיאום עם רשות העתיקות ועיריית ירושלים כמתחייב מהחוק, מהחלטות הממשלה ומהחלטות הדיון המיוחד הזה אצל ראש-הממשלה וכי נגרם גם נזק ארכיאולוגי שלא ניתן לתיקון.

זבולון אורלב: הוועדה לפי דעתי גם לא יכולה להתעלם ממה שטען השר רמון שהמצב הנוכחי הוא לא תקין והוא בא כתוצאה מהנתק שנוצר מאז 1996, אז הופסק שיתוף הפעולה בין הווקף לבין רשות העתיקות.

זבולון אורלב: אני חושב שכולם, לפחות אני, יכולים לרשום בקורת רוח את מה שאמר השר חיים רמון, שהוא מעריך שתוך ארבעה עד ששה חודשים בהידברות עם הווקף יחזור המצב לקדמותו כפי היה לפני 1996, לאמור שהעבודות בהר הבית ייעשו בהידברות ובתיאום עם רשות העתיקות.

זבולון אורלב: אני חושב שהואיל והנושא הוא חשוב, אנחנו נבקש דיווח, נבקש עדכון בעוד חצי שנה, יש לנו הרבה מאוד סבלנות, ואני אומר גם את שני הדברים שאמרתי בראשית הדברים, שאני חושב שחשוב להדגיש אותם, שנושא הדיון לא היה העניינים הדתיים המתנהלים על הר הבית, שאני לא חושב שיש בהם איזושהי מחלוקת, והנושא גם לא היה הנושא של עצם פתיחת הפתח, שאני לא שמעתי מישהו מעיר על כך, אלא באמת רק הנושא שעבודות ייעשו בתיאום ובהידברות בין הווקף לבין רשויות השלטון והרשויות הסטטוטוריות במדינת ישראל, בכפוף למה שפסק בית-המשפט העליון, ישמרו על מתכונת החוק והסדר כפי שראוי שיהיה.

זבולון אורלב: אני באמת רוצה להודות גם לחברי הכנסת שאף על פי שהדיון הזה הוא דיון מאוד טעון, הוא היה דיון מאוד ענייני ואני חושב דיון מאוד מכובד.

זבולון אורלב: אני רוצה גם להודות לכל רשויות השלטון שהגיעו אלינו.

זבולון אורלב: תודה רבה.