ועדת החינוך והתרבות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 16, 1999-10-13 09:00

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה בנושא קליטת תלמידים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך.

זבולון אורלב: כפי שאתם מבינים, אנחנו נמצאים בראשית עבודת הכנסת ה15-.

זבולון אורלב: סדר היום של הוועדה מנקודת מבטי בהחלט מעיד על סדרי הקדימות והעדיפויות שאנחנו רואים בעבודתנו.

זבולון אורלב: חשבנו שהנושא של קליטת התלמידים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך הוא נושא שראוי להקדים אותו מאוד בסדר היום של מערכת החינוך, מנקודת מבטה של ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: אני אומר כבר בראשית הדיון שזהו דיון ראשון.

זבולון אורלב: יש שורה של נושאים שנירצה לעקוב אחר התפתחותם ולא לקיים בהם דיון חד-פעמי כדי לצאת ידי חובה.

זבולון אורלב: לא לחכות לפיצוצים ולמשברים אלא לנסות לפקח על מערכת החינוך כך שהקליטה תיעשה בצורה הראוייה והנכונה ביותר.

זבולון אורלב: אני יודע שלכל הגורמים יש רצון טוב גדול מאוד.

זבולון אורלב: לא תמיד המעשה עולה בקנה אחד עם הרצון, אבל רצון טוב יש בוודאי לכולם.

זבולון אורלב: אני מציע שנציגי משרד החינוך יפתחו בסקירה על מה שנעשה, על הישגים ועל בעיות, והכל בקצרה, סדר גודל של 10 דקות.

גד אביקסיס: קליטה ושילוב של תלמידים יוצאי אתיופיה נמצאים בראש מעייני משרד החינוך, בראש הסדר היום.

זבולון אורלב: סלח לי שאני שואל, מה זה מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה במערכת החינוך?

זבולון אורלב: האם זאת עמותה?

דוד מהרט: אם אחר-כך יהיה זמן אני אגיד בפירוט.

דוד מהרט: מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה הוא גוף שהוקם על-ידי משרד החינוך לפני 5 שנים.

דוד מהרט: הוא פועל במסגרת האגודת לקידום החינוך.

גד אביקסיס: במשרד החינוך יש מחלקה לקליטת תלמידים עולים, שבתוכה הנושא הזה נמצא בטיפול בסדר עדיפות גבוה - גם מבחינה תקציבית וגם מבחינת כוח-האדם המוקצה לנושא הזה - מעבר לקליטת תלמידים עולים אחרים.

גד אביקסיס: זה בא מתוך מודעות לכך שאכן לאוכלוסיה הזאת יש צרכים יחודיים והיא זקוקה לטיפול נוסף מעבר לטיפול הרגיל.

גד אביקסיס: מכל זרועות המשרד המשאבים מסתכמים בכ230- מיליון שקלים, כולל כ26,000- שעות שמופנות לבתי-הספר על מנת לקדם את האוכלוסיה הזאת.

זבולון אורלב: כלומר 26,000 שעות צבועות לנושא קליטת עליה לנושא יוצאי אתיופיה.

זבולון אורלב: מול כמה תלמידים זה?

גד אביקסיס: אם אנחנו לוקחים ילדים מכיתות א'-יב' זה מול בסביבות 15,000 תלמידים.

גד אביקסיס: אם נוסיף עוד את הילדים בגני חובה וטרום-חובה - אפשר להגיע לכ17,000-18,000- תלמידים בסך הכל.

גד אביקסיס: הייחוד כאן, שלגבי יוצאי אתיופיה אנחנו לא מגבילים על-פי שנת העליה אלא אנחנו לוקחים את העולים משנת 1991 ועד היום, כולל ילידי הארץ.

גד אביקסיס: הם כלולים במסגרת הזכאות ליהנות מהמשאבים המופנים לקליטת תלמידים עולים.

גד אביקסיס: זה שונה מתלמידים עולים אחרים שיש להם זכאות של שנתיים, או לכל היותר שלוש שנים.

גד אביקסיס: בנוסף לכך אנחנו נמצאים בשיתוף פעולה עם גורמים נוספים מחוץ למשרד אשר פועלים איתנו במשותף.

גד אביקסיס: אזכיר כאן את הג'וינט, אשר מוביל תוכנית מאוד יפה, בעזרה תקציבית שלנו, של 2.4 מיליון שקל שהוצאנו השנה לקואליציה - הוא הגוף אשר מאגד בתוכו את כל הגורמים הבין-משרדיים וגם הגופים הוולונטריים והלא-וולונטריים שיש להם איזה זיקה או קשר לנושא של יוצאי אתיופיה, הם נמצאים תחת אותה קורת גג - מנסים להפעיל תוכניות.

גד אביקסיס: מר רמי סולימני שמוביל את הנושא בוודאי ידווח בהמשך על הפעילות המבורכת שנעשית בנושא הזה.

זבולון אורלב: אני מבקש למקד אותך.

זבולון אורלב: ביקשתי לקבל דיווח על הישגים ובעיות.

זבולון אורלב: האמת היא שלגבי ההישגים אפשר לקצר.

זבולון אורלב: אני אשמח לשמוע אבל אולי אפשר להאריך בדיבור על הבעיות, כי אין הרבה זמן, בעיקר בפרמטרים של נשירה וקליטה חברתית.

גד אביקסיס: מייד אגיע גם לזה.

גד אביקסיס: אני רוצה רק להזכיר דבר אחד.

גד אביקסיס: לפני כשנה אנשי הארגונים ובעיקר צוות המשימה פנו אל השר הקודם ובאו בטענות, שאומנם המשאבים הקיימים נראים כמשאבים מספקים אבל התוכניות לא בדיוק מותאמות לאוכלוסיית היעד ואין בקרה, וביקשו לבחון מחדש.

גד אביקסיס: ואז הוקמה ועדה בשיתוף כל הגופים שמטפלים ביוצאי אתיופיה, ועדה של משרד החינוך, שאני עומד בראשה, שפתחה את כל התוכניות, את כל המשאבים וישבה כמעט שנה שלמה.

גד אביקסיס: היא בוחנת מחדש את כל התוכניות ואת המשאבים המופנים.

גד אביקסיס: פרק א' של הוועדה הזאת הסתיים באמצע שנת הלימודים הקודמת, כאשר הגשנו לשר הקודם המלצות איך אנחנו ממליצים ליישם את הפעלת השעות של סל העולים.

גד אביקסיס: בהתאם לאותן המלצות כבר היום - - -

זבולון אורלב: האם הדוח הזה נמצא בוועדה?

זבולון אורלב: אם לא, אשמח לקבלו.

גד אביקסיס: יש לי אותו פה ואני אעביר לך אותו.

גד אביקסיס: הוועדה עומדת לסיים את תפקידה ואנחנו מקווים שבשבועיים הקרובים היא תוכל גם להוציא את פרק ב' של המלצותיה ונוכל להפיץ אותן.

גד אביקסיס: חלק א' אושר ומתחיל להיות מיושם החל מתחילת שנת הלימודים הזאת.

זבולון אורלב: האם יש לזה מספיק שעות?

גד אביקסיס: בסך הכל אפשר לומר שעדיין חסרות לנו שעות, בעיקר לחינוך הקדם-יסודי.

גד אביקסיס: חסרות לנו כ800- שעות.

גד אביקסיס: השר הבטיח שבנושא הזה לא יעשו שום קיצוץ והוא יעשה מאמץ כדי להשיג את השעות האלה, וגם להיכנס לעוד מיגזר.

גד אביקסיס: לא הפנינו בעבר שעות לקדם-יסודי אבל הוועדה מצאה לנכון שיש לתת הדגש גם לגיל הרך ולהפנות שעות גם לשם.

גד אביקסיס: אנחנו מקווים שיוקצו עוד 800 שעות.

זבולון אורלב: במה עוסק חלק ב' של המלצות הוועדה?

גד אביקסיס: חלק ב' בעיקר בוחן את התוכניות: אילו תוכניות אנחנו מבקשים להמשיך להפעיל ואילו תוכניות אנחנו מבקשים להפסיק, אילו תוכניות לתגבר.

זבולון אורלב: ומה עם נושאים כמו נשירה, או כמו בחינות בגרות?

גד אביקסיס: נושא הנשירה ובחינות הבגרות מופיע גם במסגרת השעות, כי הרי אם אנחנו נקצה יותר שעות לנושא הזה הרי יהיו הישגים.

גד אביקסיס: אלו נושאים שנמצאים גם בדוח שמונח לפניך וגם בדוח שאנחנו עומדים להוציא בימים הקרובים.

גד אביקסיס: באשר להישגים ולבעיות: מצד אחד אנחנו רואים את ההישגים שהולכים ומשתפרים בבחינות הבגרות.

גד אביקסיס: הנתונים מראים שיש עליה מתמדת באחוז התלמידים הזכאים לתעודת בגרות, אבל עדיין אנחנו רחוקים מהממוצע.

זבולון אורלב: מה האחוז?

רמי סולימני: הוא עומד על 20%.

גד אביקסיס: שיעור הזכאים לתעודת בגרות בתשנ"ח מהניגשים לבחינות הבגרות מקרב יוצאי אתיופיה - 39.4%, כאשר בכלל המערכת זה 59.1%.

גד אביקסיס: אם אני בוחן את התהליך מתשנ"ד לתשנ"ח, אני מקריא פה נתונים לגבי יוצאי אתיופיה: 23%, 32%, 39%, ירידה ל29%-, ושוב קפיצה ל39.4%- - זה שיעור הזכאים לתעודת בגרות מהניגשים לבחינות.

גד אביקסיס: יש לי גם נתון נוסף על שיעור הזכאים לתעודת בגרות מכלל הלומדים בכיתה יב'.

גד אביקסיס: גם כאן זה התחיל בתשנ"ד ב7.6%- והיום - 27.6%.

גד אביקסיס: בקרב הישראלים האחוז הוא היום 49.7%.

גד אביקסיס: כך שיש עלייה אבל עדיין יש פער גדול מאוד.

גד אביקסיס: אני חושב שהתוכניות שאנחנו מובילים בצורה מאסיבית, כמו תוכנית מב"ר, תוכנית ההזדמנות השניה - - -

זבולון אורלב: האם יש נתונים על נשירה, בעיקר במעבר בין שלבי החינוך?

גד אביקסיס: יש לנו גם נתונים על נשירה.

גד אביקסיס: בכיתות א'-יב' בסך הכל 798 תלמידים לא נמצאים במערכת.

גד אביקסיס: יש נתון על 200 תלמידים הנעדרים מכיתה א' שצריך לנכות אותו מהמספר הזה כי אלה תלמידים בגילאי 7-6 שעדיין נמצאים בגן חובה.

גד אביקסיס: הנתונים פה מתייחסים לגילאים ולא לכיתה.

גד אביקסיס: פתאום גילינו שמקרב הילדים בגילאי 7-6 יש 198 תלמידים שלא נמצאים בכיתה א' מכיוון שהם נמצאים שנה נוספת בגן חובה.

גד אביקסיס: אם ננכה את המספר הזה, נוריד מ798- כ200-, נגיע ל595- תלמידים.

גד אביקסיס: אם אני משווה את הנשירה באחוזים לכלל המערכת: יש היום כ5.5%- נשירה בין כיתות א'-יב' בקרב יוצאי אתיופיה.

גד אביקסיס: בכלל המערכת בין כיתה ט'-יב' - 7.5% נשירה.

גד אביקסיס: בקרב היהודים - 6.5% נשירה.

גד אביקסיס: בקרב הערבים - 13%.

גד אביקסיס: בקרב יוצאי אתיופיה בכיתות ט'-יב' - 6.8% נשירה.

יוסי אוחנה: לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה זה 20%.

גד אביקסיס: הנתונים שאני מציג הם מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

גד אביקסיס: הם לא נתונים של משרד החינוך, כך שלא ניתן לומר שאנחנו פה מנסים לייפות.

גד אביקסיס: ועדיין כמובן גם הנתון הזה צריך להמשיך להדאיג אותנו.

גד אביקסיס: עלינו לעשות פעולות רבות.

גד אביקסיס: יש לנו מחלקה שלמה במשרד החינוך, מחלקה לביקור סדיר, למניעת נשירה שעושה פעולות רבות על מנת לצמצם את הנשירה.

גד אביקסיס: נושא נוסף שאני רוצה להעלות פה, עדיין אחת הבעיות המטרידות אותנו לגבי יוצאי אתיופיה היא העובדה שחלק גדול מהאוכלוסיה הזאת מתרכז בריכוזי ישובים מסויימים.

גד אביקסיס: זה גורם לכך שיש לנו ריכוזים של יוצאי אתיופיה בבתי-ספר מסויימים.

גד אביקסיס: לפעמים זה יכול להגיע גם ל40%-, 50% ו60%-, דבר שמקשה על המערכת לטפל.

גד אביקסיס: כמובן שגם באותם מקומות אנחנו מפעילים פעולות מאוד אינטנסיביות.

גד אביקסיס: למשל אחד הפרוייקטים היפים, גם שלנו, גם של הג'וינט וגם של הארגונים הוולונטריים, זה נושא המגשרים.

גד אביקסיס: נעשית פה פעולה מאוד מבורכת.

גד אביקסיס: בבית-ברל היום מכשירים מגשרים יוצאי אתיופיה.

גד אביקסיס: הם לומדים שם כשנתיים, יוצאים אחר-כך אל השדה ומהווים גורם שמגשר בין הבית, בין הרקע התרבותי לבין בתי-הספר.

גד אביקסיס: האנשים האלה היום הולכים ומשתלבים בישובים רבים.

גד אביקסיס: אנחנו מחזקים גם את הפעולה הזאת.

זבולון אורלב: אולי תוכל להתייחס לעוד נקודה אחת, שהיא נקודה ציבורית מאוד מטרידה, לגבי המתח במערכת היחסים בין התלמידים יוצאי אתיופיה לבין יתר התלמידים בבית-הספר.

זבולון אורלב: אני מעלה את זה גם על רקע כל מה שקרה בבית-ספר רמב"ם בנתניה.

זבולון אורלב: האם תוכל גם לומר כמה מילים על מה שקורה כרגע בבית-ספר רמב"ם בנתניה, לאור המשבר שהיה שם?

זבולון אורלב: הנושא החברתי מאוד מטריד.

גד אביקסיס: על הנושא הזה תבקש ממר מוטי סמט להרחיב, מאחר שזה נושא שהחינוך הדתי מטפל בו.

גד אביקסיס: רוב האוכלוסיה של יוצאי אתיופיה נמצאת היום בחינוך הדתי.

גד אביקסיס: הייתי מבקש שמר מוטי סמט יתייחס לדבר.

זבולון אורלב: אבל אולי קודם, לפני העניין של בית-ספר רמב"ם בנתניה, תוכל להתייחס לנושא הקליטה החברתית.

גד אביקסיס: הקליטה החברתית: בסך הכל גם בכיתה מעורבת עדיין אנחנו יכולים לראות את המסגרות של יוצאי אתיופיה הנשארים במסגרת יותר סגורה.

גד אביקסיס: יש קושי רב בפתיחות.

גד אביקסיס: לעומת זה גילינו דבר מאוד מעניין.

גד אביקסיס: זאת נקודה שכדאי שנבהיר אותה.

גד אביקסיס: כאשר הצבנו את התלמידים יוצאי אתיופיה במוסדות יוקרתיים, במוסדות שמובילים לתעודת בגרות, והעמדנו בפניהם ציפיות שהם מסוגלים להשתלב, התברר שכאשר התלמידים האלה השתלבו ולמדו במקומות שדרשו מהם לעמוד באתגרים של עמידה ברמת בגרות גבוהה, השילוב שלהם היה מצויין.

גד אביקסיס: אני יכול להציג דוגמאות רבות מאולפנות ומישיבות תיכוניות.

גד אביקסיס: גם ההישגים הלימודיים שלהם היו ממש מצויינים.

גד אביקסיס: יש לי דוגמאות רבות איך התלמידים האלה בתוכנית מב"ר או בתוכנית רגילה הגיעו להישגים, אפילו יותר מאשר חבריהם הישראלים.

גד אביקסיס: זאת נקודה שכדאי שתמיד נזכור אותה.

גד אביקסיס: ככל שיהיו לנו יותר ציפיות מהתלמידים נוכל גם להשיג מהם הישגים יותר מרשימים.

זבולון אורלב: הייתי רוצה שהדיון כולו יתרכז בנושא קליטת תלמידים יוצאי אתיופיה.

זבולון אורלב: אבל אם שאלתי על בית-ספר רמב"ם, אולי תוכל לתאר בכמה משפטים מה קורה שם.

מוטי סמט: תוכנית שיקום של לשכת מחוז המרכז לגבי בית-ספר רמב"ם מצאה תופעה מעניינת.

מוטי סמט: היו שם 140 תלמידים עולים שביקשו להתפזר ליתר בתי-הספר במרחב נתניה.

מוטי סמט: נענו בחיוב 101 תלמידים.

מוטי סמט: ניצלו את זכותם לפיזור - 77 תלמידים.

מוטי סמט: 29 תלמידים שגרים בשכנות לבית-הספר נענו בשלילה ונשארו בבית-הספר.

מוטי סמט: בכל אופן, תוכנית ההבראה לבית-הספר כללה מספר דברים.

מוטי סמט: הוסיפו לבית-ספר תיגבור של שעות יעוץ ל20- שעות; פסיכולוג בהיקף של 6 שעות; מגשר חינוכי בבית-ספר לשני ימים, כאשר בדרך כלל מגשר חינוכי עובד במספר בתי-ספר; קרן קרב נכנסה לתמונה בבית-הספר הזה מ1.9- אף שאת תוכנית העבודה שלו עדיין לא קיבלנו; יום חינוך ארוך בהיקף רחב מאוד בבית-הספר, על אף שיש בו בסך הכל כ40- תלמידים יוצאי אתיופיה; תוכנית ההזנה - אני מבין שמר דוד מהרט, יושב-ראש מרכז ההיגוי, יהיה אחראי על נושא ההזנה בשעות המאוחרות יותר לתלמידים בבית-ספר רמב"ם.

מוטי סמט: לגבי יוזמות חינוכיות ושינוי דרכי ההוראה: מ1.9- מט"ח (מרכז טכנולוגי-חינוכי) נכנס לעבודה בבית הספר; השתלמות מוסדית קבועה בבית-הספר לכלל צוות המורים לגישור בין תרבויות; יש פעילות לשיפור יחסי קהילה-בית-ספר, זו תוכנית נפרדת לכלל המורים בבית-הספר; נכנסה לבית-הספר גם תוכנית נוספת לטיפול בבעיות משמעת ומניעת אלימות ונשירה; נושא שיפור האנגלית על-ידי פנימיות יום, קרן רש"י והאגודה לקידום החינוך.

מוטי סמט: זו פחות או יותר תוכנית ההבראה לבית-הספר, על אף שמירב התלמידים יוצאי אתיופיה עזבו ליתר בתי-הספר במרחב נתניה.

גד אביקסיס: הייתי מבקש, אולי תוכל לתת רשות דיבור למר דוד מהרט, יושב-ראש מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה.

זבולון אורלב: לפני שהוא ידבר, גם בקצרה, אני רוצה לשאול שאלה לגבי תחושות שיש לי.

זבולון אורלב: מצד אחד משרד החינוך אומר: אני עושה מאמצים מאוד מאוד גדולים, עושה כל מה שאני יכול, משקיע בתוכניות, והנתונים מראים שיש התקדמות.

זבולון אורלב: מאידך גיסא על ציר הזמן אתה לא מרגיש שהעדה האתיופית מרגישה שהמאמצים הם בכיוון הנכון, שעושים מספיק מאמצים, ושהמאמצים האלה מביאים לתוצאות המקוות.

זבולון אורלב: למה קיים הפער הזה?

זבולון אורלב: האם אתם ערים לתחושות האלה?

גד אביקסיס: כן, אנחנו ערים לכך.

גד אביקסיס: לכן אחד הדברים שהחלטנו עליהם, החלטה ממש יוצאת דופן במשרד, ש70%-60%- מחברי הוועדה שבאה לבחון את כל מה שנעשה בנושא הזה יהיו יוצאי אתיופיה, החברים בארגונים המטפלים ביוצאי אתיופיה.

גד אביקסיס: זה נעשה כדי לפתוח ולהראות מה אנחנו עושים ולתת את התחושה שהם משפיעים על מה שצריך לעשות.

גד אביקסיס: זאת אומרת, גם חוסר ידע וחוסר שותפות עלול ליצור אצל האנשים תחושה שאנחנו לא עושים את מה שצריך לעשות.

גד אביקסיס: אני מקווה שהשותפות הזאת, שהתפתחה בשנה האחרונה ותמשיך להתפתח, תיגדל.

גד אביקסיס: יש מגמה לקרב עוד גורמים נוספים.

גד אביקסיס: אני מקווה שזה יצמצם - אני לא מאמין שזה יבטל לחלוטין - אבל יצמצם את התחושה הזאת, שלמרות המאמצים האדירים שנעשים לא עושים מספיק.

דוד מהרט: אני מסכים למה שד"ר גד אביקסיס הציג, הן מבחינת הנתונים לגבי הישגים של ילדים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך והן לגבי הבעיות והאתגרים שעומדים בפני המערכת, ואני חושב שגם בפני החברה הישראלית.

דוד מהרט: אני רוצה להקדים ולומר שלאחרונה יש דיונים מרובים, שלפחות בעיני בני הנוער יוצרים תחושה לא נוחה, שהקהילה מוצגת כקהילה שכולה נכשלה, למרות ההישגים האדירים.

דוד מהרט: אני חושב שכל מי שחשובה לו טובת העדה צריך גם להציג את האורות שקיימים ולא רק את החושך.

דוד מהרט: קצת אור דוחה הרבה חושך.

דוד מהרט: לגבי הפעילויות: מרכז ההיגוי הוא גוף שהוקם ומקיים את הפעילות שלו במשאבים שמשרד החינוך מעמיד לרשותו.

דוד מהרט: קיימות הרבה פעילויות, בעיקר פעילויות במסגרות הבלתי פורמליות, כמו מועדוניות אחר הצהרים, שנעשות בשיתוף הרבה גופים.

דוד מהרט: כ6,000- ילדים יוצאי אתיופיה מבלים במועדוניות אחר-הצהרים.

זבולון אורלב: כמה תלמידים יוצאי אתיופיה משולבים בתנועות הנוער?

דוד מהרט: קצת קשה להעריך כמה ילדים יוצאי אתיופיה משולבים היום בתנועות הנוער.

דוד מהרט: אתה יודע שכאשר היה מיפקד של תנועות נוער אז כל תנועת נוער מסרה נתונים שלא בטוח שהם מדוייקים.

לימור לבנת: נמסר מספר שהוא אולי אף גדול יותר ממספר העולים מאתיופיה.

דוד מהרט: יש כאלה שפעם בשבוע מבקרים בהוסטל וגם את שמם מוסרים כילדים בתנועת נוער.

דוד מהרט: משרד החינוך לפני שנתיים אמר שכל תנועת נוער תקבל את תקציבה על-פי מספר התלמידים שבאים אליה ולפיכך נעשה מיפקד בתנועות הנוער.

דוד מהרט: על כל פנים, מה שידוע לנו, יש כיום כ700-600- ילדים יוצאי אתיופיה בתנועות הנוער.

דוד מהרט: יש גם כ450- ילדים יוצאי אתיופיה - וזה פרוייקט חשוב בפני עצמו - בחוגי סיירות של החברה להגנת הטבע.

דוד מהרט: שם אנחנו יודעים שיש לנו גם שֵם מאחורי כל מספר כזה.

דוד מהרט: אני רוצה להתייחס בקצרה לשתי הבעיות שהצגת.

דוד מהרט: בנושא בחינות הבגרות: עד לפני כמה שנים אחוז הילדים יוצאי אתיופיה שלמדו במוסד מגיש בגרות היה פחות מ50%- ואילו היום רוב הילדים יוצאי אתיופיה לומדים במוסד מגיש בגרות.

דוד מהרט: רובם לומדים בכיתות בגרות ומחציתם גם ניגשים לבחינות בגרות בפועל.

דוד מהרט: אבל עדיין כמות הילדים שניגשים לבחינות הבגרות ומצליחים בהן הוא קטן.

דוד מהרט: במשרד החינוך כ47- מיליון שקל מתוך ה230- מיליון שקל שד"ר גד אביקסיס הזכיר מיועדים לתיגבור לילדי בית-ספר תיכון.

דוד מהרט: אני אומר לך באחריות שאם לא 47 מיליון שקל אלא אפילו רק 27 מיליון שקל היו מושקעים בזה, ו20- מיליון שקל היו הולכים למשהו אחר, היה אפשר לתעל אותם פר ילד, לפי הצרכים האישיים שלו, לבחון איפה הוא מתקשה.

דוד מהרט: היו צריכים להשקיע בילד ואני מבטיח לך שתוך 3 שנים היו מגיעים גם ל50%-.

לימור לבנת: למה זה לא קורה?

לימור לבנת: מה עושים ב47- מיליון השקלים האלה שצריך היה לעשות אחרת?

דוד מהרט: אני מזכיר את 47 מיליון השקלים בעיקר בגלל שיש שעות שנקראות שכל"מ - שכר לימוד, שהן שעות גמישות יחסית.

דוד מהרט: שעות יסודיות קשה לנווט אבל אלה היו אמורות להיות שעות גמישות.

דוד מהרט: ד"ר גד אביקסיס הזכיר שיש פרוייקטים מאוד יפים, אפילו בתוך המשרד.

זבולון אורלב: אנא השב לחברת הכנסת לימור לבנת.

דוד מהרט: אני משיב שיש כניראה אילוצים כאלה ואחרים.

דוד מהרט: לאור הדיונים שייתקיימו בוועדה אני מקווה שבשנה הבאה אולי יהיה שימוש אחר במשאבים האלה.

לימור לבנת: מה עושים ב47- מיליון השקלים האלה?

דוד מהרט: השעות האלה מגיעות לבתי-הספר ומנהלי בתי-הספר מקדישים אותן בממוצע של 3 שעות לתלמיד.

לימור לבנת: האם אתה אומר שהם אולי משתמשים בזה לדברים אחרים?

דוד מהרט: סך כל השעות מסתכמות ב109- מיליון שקל.

דוד מהרט: אחת השאלות הגדולות היא האם באמת השעות האלה מגיעות לילדים, ואם הן מגיעות איך הן מגיעות, מי נותן אותן.

לימור לבנת: אני מנסה לעשות סדר בדברים כי לא הבנתי.

לימור לבנת: דיברת על 47 מיליון שקל ועכשיו על 109 מיליון שקל לכל השעות.

לימור לבנת: אני רוצה להבין את העניין הזה.

לימור לבנת: מה שאמרת הוא מאוד מאוד חשוב, משום שאם מקצים לדבר החשוב הזה 47 מיליון שקל, להכנת ילדים והעלאת אחוז התלמידים שמצליחים בבחינות הבגרות, אבל הכסף לא הולך לזה, או חלק מהכסף לא מגיע לייעוד הזה - אתה אומר שבפחות כסף אפשר להשיג תוצאות הרבה יותר טובות.

לימור לבנת: בואו ניראה איפה צוואר הבקבוק כאן, מה קורה כאן בדרך.

דוד מהרט: השעות מחולקות לשעות יסודיות ושעות תיכון.

דוד מהרט: 47 מיליון שקל שעליהם דיברתי הן שעות שמבחינה תקציבית ניתנות לתלמידי תיכון.

דוד מהרט: שאר התקציב לשעות (109 מיליון פחות 47 מיליון) הולך לבתי-ספר יסודיים.

דוד מהרט: הוועדה שד"ר גד אביקסיס הציג - ולפני שבוע יצא חוזר מנכ"ל משרד החינוך - הסדירה את אופן חלוקת השעות האלה לתלמידים וגם את אופן יישומן וניצולן.

דוד מהרט: היום אנחנו גם שוקלים את האופן שצריך לאכוף, ללוות ולבדוק שאכן השעות ינוצלו כראוי.

זבולון אורלב: ומה אם יעבדו לפי האופן שהוועדה המליצה?

דוד מהרט: יש פה שאלה גדולה.

דוד מהרט: כמו שאמרתי קודם, אל"ף, האם השעות אכן הגיעו או לא הגיעו, זו שאלה בפני עצמה.

דוד מהרט: בי"ת, ואם הן הגיעו, מתי נתנו אותן, באיזה זמן, באיזה שעות.

לימור לבנת: מה זאת אומרת "הגיעו או לא הגיעו"?

דוד מהרט: האם הוציאו ילד יוצא אתיופיה מהכיתה בשעות הבוקר, בשעה שבה יש שיעור בכיתת האם שלו, לקחו אותו לאיזה חדר צדדי ונתנו לו שעות עולים; או שחיכו עד סיום השעות הפורמליות, כך שהוא יוכל לקבל את כל השעות כמו שאר תלמידי בית-הספר, והוא קיבל אותן אחרי-הצהרים, ואז הן באמת בבחינת אקסטרה.

דוד מהרט: ברגע שאתה מוציא ילד מכיתת האם אתה גורם לו עוול.

דוד מהרט: הוא מפסיד דבר אחד ומקבל דבר שני.

דוד מהרט: הדבר השני הוא מי נותן אותן.

דוד מהרט: האם זה המורים הטובים ביותר מבין מורי בית-הספר או שהשעות האלה משמשות להשלמות מישרה.

דוד מהרט: הדבר האחרון שאני רוצה להגיד, היות וביקשת שאני אקצר אני רק עונה על השאלות שלכם, אני רוצה לדבר על נושא מאוד חשוב, מניעת נשירה.

דוד מהרט: היום יש לנו קצת בעיה מבחינת הנתונים כי רבים מהילדים יוצאי אתיופיה הם ילידי הארץ.

דוד מהרט: במערך המיחשוב הכולל אתה מקבל נתונים על מי שרשום באופן רישמי כעולה אבל אם הוא ילד של עולים אז הוא כבר לא מופיע כיוצא אתיופיה ואז צריך לעשות הצלבה של כל הנתונים.

דוד מהרט: לפי ההצלבה שעשיתי, היום יש כ23,000- תלמידים יוצאי אתיופיה מכיתות א'-יב' שנשרו.

דוד מהרט: זה לא כולל גני חובה וגני טרום-חובה.

דוד מהרט: יש ילדים הנושרים מהמערכת אבל אף יותר מדאיג מכך זה מספר הילדים יוצאי אתיופיה שנמצאים במצב של נשירה סמוייה.

דוד מהרט: לפי מכון ברוקדייל מדובר על כ30%- מהתלמידים יוצאי אתיופיה, שלא בטוח שיינשרו.

דוד מהרט: זאת פצצה מתקתקת שצריך לטפל בה.

דוד מהרט: את הטיפול אפשר לעשות בהרבה מישורים.

דוד מהרט: שני דברים לפחות צריכים להיות: פעילויות אחרי-הצהרים עד השעות המאוחרות ופעילויות חברתיות, ואפשר לעשות עוד הרבה דברים.

דוד מהרט: ודבר אחרון שנאמר פה שהוא דבר לא נכון - בעניין המתחים החברתיים.

דוד מהרט: יוצאי אתיופיה, להבדיל מעליות אחרות, אני שומע מבתי-ספר שמבחינה חברתית הם ילדים פתוחים לקבל ולהשתלב בתוך החברה הישראלית.

דוד מהרט: נכון שלא פעם יש בעיה מהצד השני, שלא תמיד מקבל את הילדים.

מוטי סמט: אני חייב תיקון אחד.

מוטי סמט: הוא ציין מחקר של מכון ברוקדייל.

מוטי סמט: המחקר מדבר על נשירה של 7.8%.

מוטי סמט: 30% מתוך ה7.8%- נמצאים בחינוך העל-יסודי.

זבולון אורלב: 7.8% זאת נשירה גלוייה.

זבולון אורלב: נשירה סמוייה מתייחסת לאותם תלמידים שרשומים בבית-הספר, ואפילו באים לבית-הספר, אבל חוץ מזה שהם נמצאים שם לא קורה כלום.

חן ליפשיץ: אולי אני יכולה לתקן.

חן ליפשיץ: אני חוקרת במכון ברוקדייל.

זבולון אורלב: כן, רק את הנתון הזה, בקצרה.

חן ליפשיץ: יש 6.2% נשירה, כשמתוך זה חלק נמצאים בתוך המערכת, במשרד העבודה והרווחה, וחלק נשירה לגמרי.

חן ליפשיץ: 2.6% זה נשירה לגמרי, מחוץ למערכת.

חן ליפשיץ: יש 30% נשירה סמוייה.

מוטי סמט: על איזה גילאים המחקר נעשה?

חן ליפשיץ: על גילאי 18-12.

חן ליפשיץ: הייתי רוצה להתחבר למה שמר דוד מהרט אמר, שהדיווחים היום על נתוני הבגרות הם על כאלה שנולדו מחוץ לארץ.

חן ליפשיץ: אצלנו אחוזי הזכאות לבגרות הם 20%.

חן ליפשיץ: זה כלל הזכאים מכלל מסיימי יב'.

זבולון אורלב: מכלל הלומדים או מכלל הניגשים?

חן ליפשיץ: מכלל המסיימים.

יוסי אוחנה: יש לי עוד תוספת לנתוני הנשירה.

יוסי אוחנה: יש חוזר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מינואר 1999.

יוסי אוחנה: נראה לי שהוא הכי מעודכן.

יוסי אוחנה: הוא מדבר על המעבר לכיתה ט' ומציין שם 20.5% נשירה.

זבולון אורלב: אני אישית לא מקבל את הנתון הזה אלא אם כן יראו לי אותו.

זבולון אורלב: אתה לא מוסמך לדבר בשם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

זבולון אורלב: גברת חן ליפשיץ מוסמכת לדבר בשם מכון ברוקדייל, יש לה את הנתון.

זבולון אורלב: תצלם אותו ותעביר לנו אותו.

זבולון אורלב: רבותי, עכשיו הייתי רוצה שהארגונים ידברו.

זבולון אורלב: אנחנו שקלנו לדחות את הדיון הזה מפני שהוקצבה לו רק שעה וחשבנו ששעה זה לא מספיק.

זבולון אורלב: אבל החלטנו לא לבטל אותו ולהמשיך אותו לשעה וחצי.

זבולון אורלב: בשעה 10 יהיו חילופים של יושב-ראש הוועדה - חברת הכנסת לימור לבנת תמלא את מקומי.

זבולון אורלב: זה מחייב אותנו לדיון ממוקד וספציפי.

זבולון אורלב: אנשי משרד החינוך קצת האריכו.

זבולון אורלב: אני לא אומר שהם דיברו דברים שלא לעניין, אבל הם האריכו.

זבולון אורלב: אני מבקש מאנשי הארגונים להצטמצם.

זבולון אורלב: הייתי רוצה לאפשר למירב האנשים לדבר.

זבולון אורלב: יידבר אחד מארגון ולא שניים ואם אפשר, בקצרה.

זבולון אורלב: הראשון - חבר הכנסת לשעבר מר אדיסו מאסלה.

2449: חבל מאוד שבדיון הזה לא נוכח שר החינוך.

2449: אני בתום לב חשבתי שהוא משתתף.

2449: זה דיון מאוד חשוב.

2449: שמענו את אנשי משרד החינוך שהציגו לנו נתונים, כביכול המצב הוא כל-כך טוב.

2449: אדוני היושב-ראש, אתה שאלת את השאלה הכי חשובה, על הפער בין ההרגשה של העדה לבין המציאות, כפי שמשרד החינוך מציג אותה כבר הרבה שנים.

2449: אנו חשים שהמציאות היא עגומה מאוד.

2449: קודם כל ריכוז הילדים בבתי-הספר.

2449: היתה החלטה של שר החינוך רובינשטיין בזמנו שלא יעלה מספר הילדים האתיופים בבתי-הספר ובכיתות על כ15%-.

זבולון אורלב: זאת החלטה של שני השרים שקדמו לשר רובינשטיין.

2449: מערכת החינוך לא הצליחה ליישם את ההחלטה הזאת, לצערי הרב, עד עצם היום הזה.

2449: כל עוד שלא יהיה פיזור פרופורציונלי של הילדים בבתי-הספר השונים, מעמדם של הילדים יוצאי אתיופיה במערכת החינוך לא ישתפר.

2449: אל לשכוח, רוב יוצאי אתיופיה נקלטו בפריפריה של מדינת ישראל ואם נקלטו במרכז הארץ אנחנו יודעים שהם נקלטו בשכונות מסויימות.

2449: ניקח לדוגמא את נתניה ואת רחובות שהם לב ליבה של מדינת ישראל.

זבולון אורלב: מה אתה מציע, להסיע אותם?

2449: לפזר אותם, זה הפיתרון.

2449: היה ניסיון ברחובות.

2449: בית-ספר "הדרים" הפך להיות בית-ספר שבו 100% ילדים יוצאי אתיופיה.

2449: אני אישית התנגדתי לזה.

2449: אני מציע פיזור.

2449: אני אומר לך שבישובים מסויימים בהם יש מספר קטן מאוד של אנשי הקהילה האתיופית - אני למשל גר בבת-ים - לא מגלים בעיות מיוחדות של הילדים יוצאי אתיופיה.

2449: שם אין ריכוז גדול של יוצאי אתיופיה כי הילדים פוזרו בכל בתי-הספר באותו ישוב.

2449: הבעיה השניה, בתי-הספר היוקרתיים לא מוכנים לקלוט ילדים יוצאי אתיופיה.

2449: זאת עובדה.

זבולון אורלב: זאת לא עובדה עד שלא תנקוב בשמות.

2449: אני מתייחס גם למערכת החינוך הדתית וגם למערכת החינוך הכללית, כמעט בכל הישובים.

2449: אני מגיע לבתי-ספר יוקרתיים שאומרים לי בלחש: אם אנחנו נקבל ילדים אתיופים לפה, יש פחד - - -

לימור לבנת: תן לנו דוגמא קונקרטית, מי אמר כך.

2449: ברחובות, בקריית-גת, באשקלון.

זבולון אורלב: מר אדיסו מאסלה, אנחנו לא עוסקים בפוליטיקה.

זבולון אורלב: אתה מטיח האשמה כבדה מאוד על מערכת החינוך.

זבולון אורלב: ההגינות המינימלית מחייבת שאתה תבסס את הדברים.

2449: אני מוכן להביא לך רשימה מסודרת של בתי-הספר.

2449: זה כבר לא פוליטיקה.

2449: אבל צריך להודות בעובדה הזאת.

2449: אם בתי-הספר לא ישתחררו מהגישה הזאת, הבעיה הזאת תלך ותגדל.

2449: גם בתי-הספר הדתיים.

2449: כמה ילדים אתיופים נקלטו בחינוך הדתי היוקרתי?

2449: לא נקלטו שם.

מוטי סמט: אבל תביא גם רשימה מי כן קלט.

2449: בעיה נוספת נוגעת לחינוך המיוחד.

2449: יש עדיין במערכת החינוך גישה פשטנית, לפתור את הפער החינוכי של ילדים יוצאי אתיופיה בצורה הכי פשוטה - לשלוח אותם לחינוך המיוחד.

2449: זה הפיתרון הכי קל, במקום להתמודד ולסגור את הפערים במאמצים גדולים, דבר שמצריך אולי תקציב נוסף וגם כוח-אדם מיומן.

לימור לבנת: האם יש לנו נתונים על זה?

לימור לבנת: כמה באחוזים?

לימור לבנת: כמובן גם ביחס לאוכלוסיה הכללית.

זבולון אורלב: יש פה נציגה של החינוך המיוחד.

זבולון אורלב: נעשה הפסקה דקה אחת.

זבולון אורלב: גברת כרמלה איגל, האם יש נתון?

כרמלה איגל: בקשר לנתון של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך המיוחד - אנחנו לא אוספים נתונים בחינוך המיוחד על-פי עדות.

כרמלה איגל: האגף לחינוך מיוחד לא אוסף נתונים.

כרמלה איגל: אולי משרד החינוך כן.

חן ליפשיץ: יש לנו נתון בעניין הזה.

זבולון אורלב: יש לנו בקשה ממשרד החינוך, אולי אפשר לעשות בדיקה מידגמית של 20 בתי-ספר במקומות שבהם יש ריכוזים של תלמידים יוצאי אתיופיה.

סופה לנדבר: הרי יש בדיקות, לפני שילד נכנס בודקים אותו, וזה לא משנה לאיזה עדה הוא שייך.

סופה לנדבר: בודקים האם יש לו פיגור או אין לו פיגור, האם יש לו בעיה או אין לו בעיה.

לימור לבנת: נאמר שיש הפנייה תוך כדי לימודים לחינוך המיוחד, לא לפני הלימודים.

זבולון אורלב: כולנו יודעים שכדי להיכנס לחינוך המיוחד צריך לעבור ועדות השמה.

זבולון אורלב: אבל יש טענה שיש דרך עוקפת ועדות השמה, שמפנה ילדים אתיופים לחינוך המיוחד.

זבולון אורלב: אני לא תומך בטענה הזאת, אבל יושב פה אדם רציני שאומר שמערכת החינוך כדי לפתור בעיות מפנה יותר תלמידים אתיופים לחינוך המיוחד ממה שבאמת נחוץ.

זבולון אורלב: זאת הטענה.

זבולון אורלב: אי אפשר לדון בה אם לא יודעים עובדות.

זבולון אורלב: ביקשתי שאנשי משרד החינוך יאספו נתונים.

זבולון אורלב: אמרתי שזה רק דיון ראשון.

זבולון אורלב: אולי אפשר לישיבה הבאה להביא נתונים.

זבולון אורלב: אם יש למכון ברוקדייל נתון בעניין הזה תוכלי במשפט אחד להגיע אותו.

חן ליפשיץ: במחקר שעשינו לפני כ3- שנים בדקנו את זה ברמה הארצית.

חן ליפשיץ: הפניות לחינוך מיוחד: 9% מיוצאי אתיופיה מול 3% מהאוכלוסיה הכללית.

חן ליפשיץ: בפועל בחינוך המיוחד: 1.6% יוצאי אתיופיה מול 1.6% מהאוכלוסיה הכללית.

חן ליפשיץ: אבל צריך לסייג את זה בעוד משפט אחד.

חן ליפשיץ: בתוך מערכת החינוך יש כיתות מיוחדות, שילדים לפעמים מופנים אליהן בלי לעבור ועדות השמה.

חן ליפשיץ: אני מדברת רק על ילדים שעברו איבחון מיוחד ויושבים בחינוך המיוחד.

לימור לבנת: זאת הדרך העוקפת את ועדות ההשמה.

זבולון אורלב: אני מבקש שהבדיקה תהיה על כל מסגרות מערכת החינוך, גם במערכות המיוחדות וגם בכיתות.

סופה לנדבר: או לחפש בתוך החינוך המיוחד האם יש ילדים שלא שייכים אליו.

לימור לבנת: הצגת נתונים על הפנייה של 9% מיוצאי אתיופיה לאיבחון לעומת 3% מהאוכלוסיה הכללית.

לימור לבנת: גם זה דבר שהוא בעייתי.

לימור לבנת: אם לוקחים ילדים ומתחילים לטרטר אותם ואת הוריהם לכל מיני בדיקות בהיקפים גדולים יותר, ומסתבר שבסופו של דבר בפועל - לפני שדיברנו על דרך עוקפת, אם ישנה כזאת - בפועל המספרים הם זהים, אז גם זו בעיה, מפני שזה טרטור לא נורמלי ועוגמת נפש.

לימור לבנת: זה יוצר תווית על התלמיד, גם אם בסופו של דבר לא מפנים אותו לחינוך המיוחד.

יוסי אוחנה: בעניין הזה יש לי נתונים.

2449: יש גם אוצר מילים חדש לגבי כיתות כאלה, "כיתות קלט".

2449: בזמנו היתה החלטה של משרד החינוך, ואני תמכתי בה, שבשתי השנים הראשונות, כשהילדים היו עולים חדשים, יהיו כיתות קלט.

2449: הכוונה היתה שלאט לאט בצורה אינטגרטיבית הילדים ישתלבו בכיתות הרגילות.

2449: היום אתה מוצא את הילדים הוותיקים עדיין בכיתות קלט בבתי-הספר השונים.

2449: מבחינתי זה כמו חינוך מיוחד.

2449: זה הפיתרון הכי קל שנמצא.

2449: ונקודה אחרונה, יש עדיין הכוונה גורפת ללימודים מקצועיים.

2449: אני לא מזלזל בלימודים מקצועיים אבל יש ילדים שהיו יכולים להגיע להישגים גדולים.

2449: זו בעיה מאוד גדולה.

2449: מערכת החינוך חייבת להשתחרר מהגישה הזאת.

30095: כשאני שומע על ההישגים הגדולים של ילדים יוצאי אתיופיה שנקלטו בישיבות תיכוניות ובאולפנות, במוסדות יוקרתיים, זה מזכיר לי שבקדנציה הקודמת עשינו מאמץ לקלוט את הבנות והבנים במוסדות יוקרתיים.

30095: אומר לזכותו של השר יצחק לוי שהם נתנו תקנים לקליטת 400 בנים ובנות בישיבות תיכוניות ובאולפנות יוקרתיים, והנה אנחנו רואים את ההצלחה.

30095: זה אומר לנו שהילדים מהעדה האתיופית, אם תינתן להם האפשרות, אם ייקלטו במוסדות טובים הם יצליחו.

30095: הפערים שאנחנו רואים באחוז הנשירה נובעים מכך שהילדים האלה לא הופנו למוסדות טובים.

30095: הם נשלחו לפנימיות כדי למלא מקום ונשלחו להכשרה מקצועית שלא נותנת להם אחר-כך מקצוע טוב לעתיד.

30095: אלה דברים שמביאים את הכישלון, שמסבירים את הסטטיסטיקה, את הפער של 50% בהישגים.

30095: אני שואל את משרד החינוך, כל השנה אנחנו שומעים על הפערים האלה, את המספרים האלה.

30095: האם יש כוונה להיכנס בעוצמה כדי לשנות את הדברים, או שבכל הפגישות רק יציגו נתונים?

30095: השנה הוחלט לא להפנות את הילדים לבתי-ספר יוקרתיים.

30095: כפי שאמרתי, בשנה שעברה 400 ילדים הופנו לישיבות ולאולפנות יוקרתיים.

30095: השנה אני שומע שיש צמצום בעניין זה.

דוד מהרט: מי זה ה400- עליהם אתה מדבר?

דוד מהרט: זה לא כלל יוצאי אתיופיה.

דוד מהרט: מכלל יוצאי אתיופיה זה הרבה יותר.

דוד מהרט: מדובר על 400 מקרב העולים האחרונים.

30095: זה מהעלייה החדשה.

30095: אני לוקח את זה כדוגמא.

30095: אם כלל הילדים היו מקבלים את ההזדמנות הזאת, הם היו מצליחים.

30095: עלינו ללמוד מזה, להפנות אותם למוסדות טובים.

רחמים מלול: האם היו רק 400 ילדים שהתאימו למוסדות יוקרתיים?

רחמים מלול: או שהיו יותר ולא היו מיכסות?

30095: זה מה שמשרד החינוך הקצה לאחר הרבה מאמצים.

רחמים מלול: מה עשו המוכשרים בין בני העדה שלא הועברו ללמוד במוסדות יוקרתיים?

30095: האחרים נשלחו למוסדות מקצועיים ולכפרי נוער.

30095: אני טוען שצריך להפנות את הילדים למוסדות יוקרתיים.

30095: צריך להשקיע בהם.

30095: הנשירה מאוד כואבת לנו.

30095: עתידה של הקהילה הזאת בחברה הישראלית תלוי ביכולתם להשתלב במערכת החינוך.

30095: אם הם לא יקלטו במערכת החינוך, לא יהיה עתיד לקהילה.

30095: בנים ובנות בני הקהילה אומרים, זו הטענה המרכזית, שזה כואב להם.

30095: זה כל הזמן נאמר.

30095: האם מערכת החינוך עושה משהו בעניין?

30095: יש ילדים שלא נשמרת זכותם לבחור לאיזה בית-ספר ללכת.

30095: יש תלמידים ותלמידות שרוצים ללכת לבית-ספר דתי ואומרים להם שבית-הספר לא יקבל אותם.

2449: בדרך כלל קורה דבר הפוך.

2449: זה חדש בשבילי.

2449: בדרך כלל הדתיים תמיד "חטפו" אותם.

30095: לא מקבלים אותם בבית-ספר דתי בטענה שאין מקום.

30095: אתן לכם דוגמא ספציפית.

30095: 3 בנות למדו בנהריה באולפנת "הראל".

30095: משפחותיהן עברו לדיור קבע באשדוד והן ביקשו ללמוד בבית-ספר דתי.

30095: הן נשלחו לבית-ספר מקיף ב' באשדוד אך בית-הספר לא מוכן לקבל אותן.

30095: הבנות האלה יושבות עד עצם היום הזה בבית, ללא מסגרת.

רחמים מלול: בית-ספר מקיף ב' באשדוד כן קולט אתיופים.

30095: יש לי את השמות שלהן.

30095: עד היום, ככל הידוע לי, הבנות האלה יושבות בבית בלי שום מסגרת.

גד אביקסיס: האם תהיה מוכן להעביר את שמות הבנות האלה?

30095: זכותו של כל אחד לקבל חינוך כרצונו וצריך לקלוט אותו.

30095: אם הוא רוצה בית-ספר בחינוך הממלכתי צריך לקבל אותו בחינוך הממלכתי, אם הוא רוצה חינוך ממלכתי-דתי צריך לקבל אותו בחינוך הממלכתי-דתי.

30095: נתתי את הדוגמא הזאת ואני יכול לתת לכם עוד דוגמאות.

30095: ועוד דבר עליו אני רוצה לדבר פה, כאשר השקענו הרבה באדיס-אבבה, לפני שהעולים עלו לישראל, ראינו השתקפות של ההשקעה בתוצאות במערכת החינוך.

30095: הילדים השתלבו בצורה טובה מפני שהשקענו בהם עוד באדיס-אבבה, בעיקר ארגון נקו"ג', שהשקיע שם.

אברהם ירדאי: גם עכשיו הוא משקיע.

30095: יש אלפים בדרך לישראל ומערכת החינוך צריכה להתכונן ולהיערך לקליטתם.

30095: בסוכנות היהודית יש מחלקה לחינוך יהודי בגולה.

30095: צריך לשלוח לאדיס-אבבה ולגונדר, כמו ששולחים שליחים לרוסיה ולארצות אחרות, כדי ללמד עברית ולחנך את הילדים עוד כשהם שם.

30095: יש 2,300 הלומדים חינוך יהודי באדיס-אבבה ו1,000- בגונדר בבית-ספר יהודי.

30095: אלה במאוחר או במוקדם יעלו לארץ וצריך להשקיע גם בזה.

דוד מהרט: עדיף להביא אותם מאשר לשלוח מורים לשם.

30095: זאת העדיפות הראשונה אבל אתה ואני יודעים את העובדות, שלא יביאו אותם מחר.

זבולון אורלב: אגב, כך עושים גם עם עולי חבר העמים.

דוד מהרט: יהודי חבר העמים לא רוצים לעלות ולכן שולחים להם מורים.

דוד מהרט: אבל אלו רוצים לעלות.

לימור לבנת: זה לא נכון, אתה טועה.

לימור לבנת: לחבר העמים נשלחים מורים להכינם לקראת העליה.

זבולון אורלב: אני צריך לעלות לישיבה של ראשי סיעות.

זבולון אורלב: חברת הכנסת לבנת תמלא את מקומי ותנהל את ישיבת הוועדה.

זבולון אורלב: אני מקווה לחזור בהמשך.

זבולון אורלב: אני רק מקווה שאנשי משרד החינוך רושמים לעצמם את הנקודות שעלו.

גד אביקסיס: הדברים נרשמים.

זבולון אורלב: הוועדה בהחלט תירצה לשמוע תגובות, אם לא היום אז בישיבה הבאה.

זבולון אורלב: זה יהיה אחד הנושאים שיהיו במעקב קבוע של הוועדה.

לימור לבנת: אם לא תחזור עד שעה 10:30 אנחנו ננעל את הישיבה.

יוסי אוחנה: ראשית, אני מתנצל על ההתפרצות שלי באמצע דבריך.

יוסי אוחנה: אני בעצמי עליתי ממרוקו, מכפר ברברי, בגיל 6, כפר שאני מאמין שהוא דומה מאוד לכפרים שמהם מגיעים יוצאי אתיופיה בגונדר.

שלווה וייל: ממש לא דומה.

שלווה וייל: כניראה לא נגיע לכלל הכרעה בעניין הזה.

יוסי אוחנה: עברתי איזשהו מסלול שאני חושב שהוא דומה: הייתי בפנימיות בארץ.

יוסי אוחנה: אני מרגיש שאולי אנחנו חוזרים על טעויות שנעשו בעבר.

יוסי אוחנה: אני רוצה להצביע על פשר הפער בין התחושות של קהילת יוצאי אתיופיה לתחושה שהורגשה על-ידי משרד החינוך.

יוסי אוחנה: אני חושב שאולי זה קשור לנושא של מידע.

יוסי אוחנה: אנחנו שמענו פה מספרים אך ראינו את התגובות של יוצאי אתיופיה, שלא מסכימים למספרים האלה.

יוסי אוחנה: אני רוצה לדווח לוועדה, ישבה ועדה שנה שלמה, שבה הארגונים המובילים בתחום החינוך, ארגוני שטח של יוצאי אתיופיה, ביחד עם משרד החינוך.

יוסי אוחנה: בצד הברכה למשרד החינוך, על שהקים את הוועדה הזאת, לד"ר אביקסיס, לשר הקודם ולגברת רחל שיפר, אני רוצה לציין שבמשך שנה שלמה היה קשה מאוד לוועדה לקבל את המידע המדוייק לצרכים שלה.

יוסי אוחנה: הוזכר פה נושא החינוך המיוחד.

יוסי אוחנה: אני כרכז הרשת לקידום החינוך של יוצאי אתיופיה, שמתרכזת בנושא החינוך המיוחד, יכול להראות לכם מכתבים ששלחנו לכולם.

יוסי אוחנה: קיבלנו תשובות מד"ר אביקסיס ומהאגף לחינוך מיוחד אך כל אחד נתן נתון אחר.

יוסי אוחנה: ממש נתונים כבקשתך.

לימור לבנת: את זה, אגב, אני רואה גם בדוח מבקר המדינה מתשנ"ו, שציינה שהיא התקשתה לקבל נתונים מדוייקים.

לימור לבנת: אם אני מצטטת נכון אז היא גם ציינה את חשיבות העניין הזה והמליצה שהמשרד ירכז את המידע בנושא הזה, אך זה לא נעשה עד היום.

יוסי אוחנה: עד היום אין נתונים מדוייקים.

יוסי אוחנה: המנהל הקודם של המחלקה לקליטת עליה, שעזב ממש רק לפני חודש- חודשיים, נתן לנו סוף סוף אחרי שפנינו אליו הגדרה מדוייקת של יוצאי אתיופיה, שכללה גם כאלה שעלו בעליות הקודמות וגם כאלה שנולדו פה.

יוסי אוחנה: גברת איגל, אני בטוח שבאגף לחינוך מיוחד אין הגדרה לפי יוצאי מקום כזה אחר אבל עובדה שאפשר להשיג את הנתונים.

יוסי אוחנה: המנהל הקודם אמר שעושים מחקר אבל עדיין לא קיבלנו נתונים.

יוסי אוחנה: כל עוד לא מקבלים נתונים מוסמכים אנשים תמיד יכולים להמשיך לחוש שמשהו לא בסדר.

יוסי אוחנה: אם אנחנו כחברי ועדה לא קיבלנו את הנתונים האלה - ואני מזכיר שנחקק בינתיים חוק חופש המידע, וזה לא מידע חסוי, כל אזרח יכול לקבלו - אם חברי הוועדה התקשו לקבל את זה, על אחת כמה וכמה אנשים אחרים יתקשו.

יוסי אוחנה: יש כאן המלצות ברורות.

יוסי אוחנה: את שאלת על הנושא של שעות עולים.

יוסי אוחנה: ההמלצות האלה התקבלו לפני 10 חודשים, בחודש ינואר, ורק עכשיו סוף סוף יצא חוזר המנכ"ל, ואני מברך על זה.

יוסי אוחנה: אבל נשאר שם חלק אחד שהוא מאוד חשוב ושבלעדיו לא יהיה יישום רציני של העסק הזה.

יוסי אוחנה: אנחנו דרשנו וקיבלנו, אבל זה עדיין לא התקיים, מערך בדיקה חיצוני.

יוסי אוחנה: אנחנו לא מאמינים בגוף שבודק את עצמו בדברים האלה.

יוסי אוחנה: מר דוד מהרט נתן פה רמז.

יוסי אוחנה: אני יכול להגיד לך בפה מלא: כן, בכל בתי-הספר כמעט לא ניצלו את השעות האלה, את 109 מיליון השקלים האלה לצרכים.

יוסי אוחנה: עשו בהם אלף דברים אחרים.

יוסי אוחנה: אנחנו שמענו על שעות אוויר ועל כל הדברים האלה בהיקפים אדירים.

לימור לבנת: האם נעשה איזשהו מעקב של משרד החינוך אחר הניצול של 109 מיליון השקלים הללו?

גד אביקסיס: כל בית-ספר מדווח בסוף השנה.

גד אביקסיס: אנחנו לא היינו מספיק מרוצים מהתוצאה הסופית באופן כללי.

גד אביקסיס: לכן אחד הדברים שעשינו זה הוצאת אותו חוזר מנכ"ל, אותן המלצות שאומרות שכל בית-ספר חייב להגיש תוכנית.

גד אביקסיס: התוכנית צריכה להיות מאושרת על-ידי המפקח על המוסד, על-ידי המפקח על תלמידים עולים, על-ידי המחוז.

גד אביקסיס: יש דוח ביצוע שבית-הספר צריך להגיש, לתאר מה עשה.

גד אביקסיס: יצא חוזר מנכ"ל בנושא הזה.

גד אביקסיס: אי אפשר באמצע השנה ליישם דבר כזה, לכן זה ידחה.

לימור לבנת: אם זה נעשה בצורה מספקת - אנחנו נבדוק את זה - אז תבואו על הברכה.

גד אביקסיס: אני מקווה שכן.

גד אביקסיס: אחת ההמלצות היא לגבי מחקר ומעקב אחר הדברים.

גד אביקסיס: היחידה לקליטת תלמידים עולים לקחה על עצמה להעסיק חוקר חיצוני כדי לבחון את כל הנושא הזה.

יוסי אוחנה: אני מבקש מוועדת החינוך והתרבות להיות מעין שומר, לבדוק שבאמת ההמלצות האלה מתבצעות.

יוסי אוחנה: יש שם המלצות בנושא של פנימיות.

יוסי אוחנה: פעם באמת רוב הילדים מקרב עולי אתיופיה היו מופנים לפנימיות.

יוסי אוחנה: היום 2/3 נמצאים בקהילה.

יוסי אוחנה: הם מעדיפים להיות בקהילה.

יוסי אוחנה: מופנים לפעמים לפנימיות, או מפנים את עצמם, בגלל בעיות כלכליות ואחרות.

יוסי אוחנה: בואו ננסה לפתור את זה.

יוסי אוחנה: בואו נחזק את הקהילה.

יוסי אוחנה: בואו לא נוציא ממנה את החזקים ביותר ונשלח אותם לכל מיני מקומות.

יוסי אוחנה: להיפך, שהם יישארו בקהילה ויישמשו דוגמא לאחרים ויימשכו את הקהילה קדימה.

יוסי אוחנה: יש שם רשימה מפורטת של המלצות.

יוסי אוחנה: אומנם לא בכל הנושאים דנו.

יוסי אוחנה: במסמך שנתתי יש המלצות נוספות שעדיין לא הגיעו לדיון בוועדה.

לימור לבנת: איזה ארגון עוד לא דיבר?

אברהם ירדאי: אני ממרכז ההיגוי של עולי אתיופיה.

לימור לבנת: אתם כבר דיברתם.

לימור לבנת: מר מהרט כבר דיבר.

לימור לבנת: ברשותך, אני מצטערת.

לימור לבנת: לוח הזמנים הוא קצר.

לימור לבנת: יש כאן ארגונים, כולל אנשי משרד החינוך, שעדיין לא דיברו.

לימור לבנת: אני מתנצלת אבל אני אצטרך לאפשר לנציגי הארגונים שעדיין לא דיברו להתבטא קודם.

אמונה לנגר: אני מייצגת את האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

אמונה לנגר: אני יושבת מאחורי הקלעים בצוות המשימה שיושב עם משרד החינוך.

אמונה לנגר: אני רוצה להמשיך את הדברים שמר יוסי אוחנה דיבר עליהם, על בקרה חיצונית, ואני רוצה לחזק את הצורך במערך מסייע בקהילה.

אמונה לנגר: הדברים האלה מופיעים בדוח הסופי שייצא מטעם הוועדה.

אמונה לנגר: מערך מסייע בקהילה מאפשר לילדים לקנות ספרי לימוד, לשלם אגרת חינוך, בנוסף לסיוע שאמור להגיע מהמשרד לקליטת עליה.

אמונה לנגר: הילדים האלה יוכלו להישאר בתוך הקהילה.

אמונה לנגר: אנחנו יודעים שהיום המון ילדים שאנחנו מטפלים בהם בתוך הקהילה יוצאים החוצה לפנימיות אך רוצים להישאר בבית, רוצים להישאר עם אבא ואמא.

אמונה לנגר: דבר שני, הפנימיות קולטות היום מעט ילדים יחסית.

אמונה לנגר: הם עדיין טוענים שהם קולטים 3,500 ילדים אך כל שנה מספר התלמידים יורד.

אמונה לנגר: אבל התקציבים שמופנים לפנימיות לא יורדים.

אמונה לנגר: התקציבים האלה שמופנים לפנימיות לא מופנים לאחר מכן לקהילה, למקום שבו יש ריכוז גדול יותר של תלמידים יוצאי אתיופיה.

לימור לבנת: האם זה נמצא בתוך דוח הוועדה?

לימור לבנת: זה חלק מהמימצאים של הוועדה?

לימור לבנת: שהתקציב לפנימיות לא יורד בהתאמה לירידה במספר התלמידים שמופנים לפנימיות?

גד אביקסיס: לא.

לימור לבנת: אנחנו לא ניכנס עכשיו לכל הנושאים.

לימור לבנת: אנחנו לא יכולים לטפל בכל זנב של עניין שלא לגמרי ברור.

לימור לבנת: אני ממליצה, וזה גם מה שאני אמליץ ליושב-ראש הוועדה ולוועדה, להתמקד ולהתרכז כרגע במספר נושאים שאני בסופו של הדיון אסכם אותם, שאחריהם אנחנו נעקוב ולגביהם נבקש תשובות.

לימור לבנת: ודאי יש עוד דברים רבים אבל אנחנו כרגע לא נוכל לעסוק בכל הנושאים.

פרידה מגן: אני מייצגת את נקו"ג', ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה.

פרידה מגן: אני רוצה להתייחס לנושא של הכוונת התלמידים, בעיקר בבתי-הספר היסודיים, לחטיבות הביניים ולבתי-הספר התיכון.

פרידה מגן: אנחנו נמצאים בשטח ואנחנו רואים שהריכוזיות של תלמידים אתיופים בבתי-ספר נובעת מהכוונה לא נכונה בסיום כיתה ו'.

פרידה מגן: למה אני מתכוונת?

פרידה מגן: בעיקר בבתי-ספר ממלכתיים-דתיים מכוונים אותם למגמה כאשר בפני התלמידים לא נחשפים כל בתי-הספר וכל האפשרויות.

פרידה מגן: כלומר, לא חושפים אותם למסגרות העניפות של בתי-הספר הממלכתיים.

לימור לבנת: כאשר יש תלמידים בבית-ספר יסודי בישוב מסויים ויש שם גם תלמידים אתיופים ומפנים את התלמידים מבית-הספר היסודי לחטיבת ביניים בבית-ספר אחר, או אם יש בחירה, תלוי איפה מדובר, לכמה בתי-ספר.

לימור לבנת: האם את אומרת שמהתלמידים העולים מאתיופיה מונעים את מה שמאפשרים לתלמידים האחרים שאינם עולים מאתיופיה?

פרידה מגן: לא, לא כך אני אומרת.

לימור לבנת: אני בכוונה חידדתי את השאלה כי מה שהתקבל ממה שאמרת הוא שלא מאפשרים להם מה שמאפשרים לתלמידים אחרים שאינם עולים מאתיופיה.

לימור לבנת: אני רוצה להבין את זה.

לימור לבנת: אם זה נכון, זה חמור.

לימור לבנת: אבל כניראה שלא זה העניין.

פרידה מגן: לא.

פרידה מגן: כאשר יועצת בית-הספר בכיתה ו' מתחילה את תהליך ההכוון של התלמידים לבתי-הספר, לחטיבות הביניים, או בבתי-ספר בהם הלימודים נמשכים עד סיום כיתה ח' - הכוונה לבתי-הספר התיכוניים, לא נפרשות בפני התלמידים כלל האפשרויות.

לימור לבנת: את אומרת דבר שהוא מאוד בעייתי.

לימור לבנת: תני לנו דוגמא קונקרטית.

לימור לבנת: בית-ספר יסודי בחדרה שלומדים בו גם תלמידים עולים מאתיופיה וגם תלמידים שהם ישראלים ותיקים, כאשר היועצת פורסת בפניהם את האפשרויות, ללכת או ל"אורט" או לממלכתי או לאני לא יודעת מה - -

פרידה מגן: זאת בדיוק הנקודה.

לימור לבנת: - - האם היא לא מאפשרת ליוצאי אתיופיה לקבל את המידע?

פרידה מגן: לאו דווקא לעולי אתיופיה.

פרידה מגן: אני מתכוונת לכך שבכיתות ו', בסיום בית-ספר יסודי, כאשר מתחיל ההכוון, בעיקר במסגרות של הממלכתי-דתי, התלמידים מופנים להמשך לימודים בממלכתי-דתי.

פרידה מגן: אתן לך דוגמא.

פרידה מגן: באחד מבתי-הספר ברמלה, שם ביקרתי השבוע, כאשר שאלתי מדוע יש רק 11 תלמידים בבית-ספר רמלה-לוד, שהוא בית-ספר טוב, בית-ספר מבוסס, נאמר לי: לא הופנו אלינו מספיק תלמידים.

פרידה מגן: יש כאן פשוט להערכתי בעיה בהסברה.

פרידה מגן: צריך להגיד לתלמידים שכל המסגרות של בתי-הספר עומדות פתוחות בפניהם ושתהיה להם בחירה חופשית ולא הכוונה מכוונת.

לימור לבנת: מאיזה בתי-ספר מופנים לבית-ספר רמלה-לוד?

פרידה מגן: מכל האיזור, מרמלה ולוד.

יעל פרבר: רמלה-לוד הוא בית-ספר איזורי לכיתות ט'-יב'.

יעל פרבר: אין שם חטיבות ביניים.

יעל פרבר: שם הלימודים בבית-ספר היסודי הם עד כיתה ח'.

פרידה מגן: ברחובות יש חטיבות ביניים.

לימור לבנת: אז לאן הם הולכים אחרי כיתה ח'?

לימור לבנת: את אומרת שבאה היועצת בסוף כיתה ו' או בסוף כיתה ח' ונוהגת כך: לילד שהוא ממוצא אתיופי היא אומרת שהוא צריך ללכת - לאן?

פרידה מגן: לא, אל תתמקדי דווקא בעולי אתיופיה.

2449: היא אומרת שהיועצת לא מציגה את כל האופציות.

לימור לבנת: אני רוצה להמשיך ולהתקדם הלאה.

לימור לבנת: אני מבינה שאם ילד לומד בבית-ספר ממלכתי-דתי מטבע הדברים מפנים אותו גם להמשך בחינוך דתי ולבית-ספר דתי.

לימור לבנת: אני לא רואה בזה שום פסול.

לימור לבנת: אם הוא לא רוצה או ההורים שלו לא רוצים אז הם יודעים להגיד שהם מבקשים הפנייה לבית-ספר שאיננו דתי.

פרידה מגן: הם לא יודעים להגיד את זה.

פרידה מגן: לא פותחים בפניהם את האפשרויות.

2449: ההורים לא מודעים.

לימור לבנת: לא ברורה לי הבעיה.

לימור לבנת: לפי דעתי כאשר ילד הולך מלכתחילה לבית-ספר ממלכתי-דתי סימן שכניראה רצו שיילמד בבית-ספר ממלכתי-דתי.

לימור לבנת: אם מדובר על כך שכפו עליו ללמוד בממלכתי-דתי אז בוודאי שצריך לאפשר לו לצאת מזה וללכת לבית-ספר אחר, אם הוא מעוניין בזה.

לימור לבנת: אבל אני מציעה לא להתייחס לזה יותר ברגע זה.

לימור לבנת: אנחנו לא נספיק הכל.

לימור לבנת: איזה עוד גורמים עדיין לא דיברו?

לימור לבנת: הג'וינט, ארגון צח"י, ארגון ההורים הארצי, המינהל לחינוך התיישבותי ועליית הנוער (בנושא הפנימיות).

לימור לבנת: לפי דעתי אנחנו לא נצליח לגמור את כל הסבב הזה היום.

אברהם ירדאי: יש דבר חשוב מאוד שלא נאמר עדיין בדיון הזה.

אברהם ירדאי: ארצה לומר שני משפטים.

לימור לבנת: אני מצטערת, בכל הכבוד, יש סדר מסויים בישיבה.

לימור לבנת: יש ארגונים ואנשי משרד החינוך שעדיין לא דיברו.

2449: הוא בא מתל-אביב.

לימור לבנת: אני מכבדת את זה.

לימור לבנת: גם אני באתי מתל-אביב.

לימור לבנת: אבל אני מציעה שכרגע אנחנו נתקדם בדיון.

לימור לבנת: הדיון הזה הוא לא דיון אחרון, הוא דיון ראשון בקדנציה הזאת בוועדת החינוך והתרבות.

לימור לבנת: הודיע יושב-ראש הוועדה שיהיה דיון נוסף ואז כל מי שלא דיבר היום יוכל לדבר.

לימור לבנת: לא נימנע מאף אחד לדבר.

לימור לבנת: אבל מכיוון שהישיבה הזאת צריכה להינעל תוך 10 דקות אז זה פשוט בלתי אפשרי, אני מצטערת.

לימור לבנת: אני מבקשת שתדברו בקצרה ותנסו לא לחזור על דברים שנאמרו.

רחמים אשר: אני מעמותת פידל לשילוב בחינוך חברתי של יוצאי אתיופיה.

רחמים אשר: אני מרכז את הנושא של מגשרים חינוכיים בבתי-הספר.

רחמים אשר: בשנה שעברה עבדו ב52- בתי-ספר כ22- מגשרים.

רחמים אשר: אני מאוד מכבד את ד"ר גד אביקסיס.

רחמים אשר: נושא המגשרים עולה כפיתרון הולם לבעיות שישנן בתחום החינוך.

רחמים אשר: אני יכול לומר שבמהלך השנה אנחנו מוצפים בבעיות רבות שנוגעות לתחום החינוך המיוחד ולבעיות בתוך בתי-הספר.

רחמים אשר: אם ניתן להפריד בין החינוך המיוחד לבין החינוך הרגיל, זה יהיה דבר חשוב מאוד.

רחמים אשר: צריך לדון בנושא החינוך המיוחד בנפרד.

רחמים אשר: אני רוצה להעלות שני נושאים הנוגעים לחינוך המיוחד.

רחמים אשר: אותם ילדים ששוהים בחינוך המיוחד ומגיעים לגיל 14-13, שכבר לא מחייב ועדת השמה, מופנים למוסדות שאין להם שום כלים להתמודד איתם בגלל שהותם הארוכה בחינוך המיוחד.

רחמים אשר: דבר שני, לאחר שילד נכנס לחינוך המיוחד הוא יכול לבקש ועדת השמה אחרי שנה.

רחמים אשר: אני רוצה לציין שרוב ההורים של תלמידים יוצאי אתיופיה לא יודעים על כך שיש להם אפשרות לבקש דיון לגבי ילדם לאחר שנה.

רחמים אשר: ילד שיוצא מהחינוך המיוחד, שיש לו סיכוי להשתלב בחינוך הרגיל, צריך לעבור איזשהו תהליך עד שהוא משתלב.

רחמים אשר: אין מערך תמיכה לאותם ילדים שיוצאים מהחינוך המיוחד שייקל עליהם להשתלב בחינוך הרגיל.

דוד מהרט: יש חוברת הסברה, שאנחנו תרגמנו אותה לאמהרית, בנושא ועדות השמה וזכויות ההורים.

דוד מהרט: בעוד חודש היא תופץ בעברית וגם באמהרית.

רמי סולימני: ארגון הג'וינט לפני שנתיים קיבל על עצמו לארגן תחת מטריה אחת את כל הארגונים הפועלים לטובת יוצאי אתיופיה.

רמי סולימני: יש לך פה חוברת שבגבה יש רשימה של 50 ארגונים, ביניהם 95% מהגופים שיושבים פה.

רמי סולימני: הם כלולים בארגון שנקרא "הקואליציה החינוכית לקידום תלמידים יוצאי אתיופיה", שמטרתו לאגם משאבים וליצור שפה משותפת.

רמי סולימני: בשלב ראשון נבחרו 10 הערים שבהן אחוז גבוה של אתיופים, מהצפון ועד הדרום.

רמי סולימני: באיזורים האלה נעשה מיפוי של תוכניות - מה שלא נעשה אף פעם - מיפוי של אוכלוסיות והצגת תוכניות עבודה.

לימור לבנת: אנחנו מסירים את הכובע בפני הג'וינט, זה מאוד חשוב, אבל אנא נסה לקצר.

רמי סולימני: אם הוועדה הזאת תמשיך להתקיים כמו שהתקיימה בעבר יש כוונה להתמודד עם הקשיים של האוכלוסיה הזאת.

רמי סולימני: תחת המטריה הזאת יושבים משרדי ממשלה - משרד החינוך, המשרד לקליטת עליה, משרד העבודה והרווחה - והארגונים השונים.

רמי סולימני: תמיד טענו נגד הארגונים ונגד הגופים השונים שהפרגמנטציה מונעת ריכוז של כוחות ופה יש חיבור.

רמי סולימני: חשוב להבהיר פה את הדבר הזה כי זאת פגישה ראשונה.

רמי סולימני: הדבר השני הוא שבמקביל לקואליציה פה מתקיימת קואליציה בארצות-הברית שגייסה 6 מיליון דולר לטובת הישובים שבהם הוכנסו תוכניות.

רמי סולימני: רק עכשיו נציגי קהילת קליבלנד נתנו 3 מיליון דולר לטובת הגיל הרך, לתלמידים יוצאי אתיופיה.

רמי סולימני: זה מאוד משמעותי.

רמי סולימני: כל זה נעשה בשיתוף פעולה מלא עם משרד החינוך.

רמי סולימני: הלוואי ומשרדים אחרים - אני לא יודע אם הם יושבים פה כרגע - היו משתפים אותה פעולה מאז הקמת הקואליציה כמו שקורה עם משרד החינוך, ובעיקר בראשותו של ד"ר גד אביקסיס.

רמי סולימני: על מנת לקדם את האינטרסים של אותם 10 ישובים יש לנו תוכנית עבודה כתובה, לא יותר סיפורים, בשיתוף עם נציגי העדה, מהגיל הרך ועד בית-הספר התיכון, כולל נוער מנותק.

רמי סולימני: הקדשנו 8.8 מיליון דולר על מנת לעשות פעולה שמאפשרת להציל את אותם בני משפחות וילדים שלא מקבלים טיפול.

רמי סולימני: השר יוסי שריד אמר כבר לפני שנתיים שאם הקואליציה תקום ותגיש תוכניות, יש על מה לדבר.

רמי סולימני: תמיד מביאים נתונים ולא יודעים מה לעשות איתם.

רמי סולימני: הנה הזדמנות לכולנו, ולוועדה הזאת, שאליה אני מוזמן הרבה מאוד פעמים, לעשות אפילו פעם אחת ביקור בישובים הללו.

רמי סולימני: כל ראש עיר מחוייב לתוכנית של הקואליציה, בה יושבים נציגים של כל הארגונים.

רמי סולימני: אני מציע להתייחס לקואליציה - שלא מבטלת שום ארגון ולא מחליפה שום משרד ממשלתי - כאל גוף שיכול לתת תוספת יחודית, כולל גיוס משאבים בחוץ-לארץ.

אדם ברוך: אני מארגון הילה.

אדם ברוך: הנושא עליו אני רוצה לדבר הוא נושא החינוך המיוחד.

אדם ברוך: אני חושב שהילדים מופנים לחינוך המיוחד מבלי שהחינוך הרגיל עושה את המאמצים לנסות להשאיר את הילד בחינוך הרגיל.

לימור לבנת: על זה דיברנו קודם והובטח לנו שייאספו על כך נתונים.

אדם ברוך: הוריהם של הילדים המופנים לחינוך המיוחד מתבקשים לחתום על הסכמה לאיבחון פסיכולוגי.

אדם ברוך: כאשר ההורים לא מסכימים - והיו כמה מקרים כאלה בזמן האחרון - הורים נתבעו בבית-משפט ושללו את האחריות של ההורים להתנגד לתהליך של העברת הילד למסגרת של חינוך מיוחד.

אדם ברוך: יש הרבה מקרים כאלה.

אדם ברוך: דבר נוסף, בוועדת השמה ובוועדת ערר, למרות ההוראה של גברת כרמלה איגל לתת את הדוחות להורים, ההורים לא מקבלים אותם.

אדם ברוך: הם מגיעים לוועדות השמה מבלי לדעת מה קורה עם הילדים.

לימור לבנת: העניין פחות או יותר מוצה להיום.

לימור לבנת: הוא לא מוצה בכלל עוד לגבי הטיפול שצריך לעשות בעתיד בעניין הזה, אבל לדיון הזה כרגע אני חושבת שהבנו כולנו שיש ככל הניראה בעיות קשות מאוד עם כל הנושא של החינוך המיוחד.

לימור לבנת: לפחות זאת התחושה שישנה.

לימור לבנת: צריך לבדוק את זה.

לימור לבנת: אנא נסה לקצר.

לימור לבנת: האם יש עוד משהו מאוד חשוב שאתה רוצה לדבר עליו?

אדם ברוך: בנושא הפסיכולוגים: הילדים מאובחנים על-ידי פסיכולוגים שהם לא פסיכולוגים מומחים ובדרך הזאת הם מגיעים לחינוך המיוחד.

לימור לבנת: האם בוועדות השמה יש פסיכולוגים שהם לא פסיכולוגים מומחים?

אדם ברוך: יש מיקרים כאלה.

לימור לבנת: אם יש לך מקרים קונקרטיים כאלה, תעביר אותם בבקשה למשרד החינוך עם העתק לוועדת החינוך והתרבות של הכנסת.

לימור לבנת: בוודאי הדברים האלה ייבדקו ואנחנו נעקוב אחרי זה.

לימור לבנת: אני בכלל מבקשת, כי העלו כאן כל מיני דברים ואנחנו לא מצליחים לדון בכל נקודה שמישהו מעלה כאן.

לימור לבנת: אבל אם ישנם מקרים שידועים לכם, בית-ספר שסירבו לקבל בו תלמידים אתיופים, פסיכולוגים שאינם פסיכולוגים שעוסקים בהשמה - אני לא יודעת אם זה נכון או לא נכון, אני לא שופטת את זה - אסור להפריח דברים אם אין מאחוריהם עובדות.

לימור לבנת: אם יש מאחוריהם עובדות הואילו להעביר אותן אלינו.

לימור לבנת: תמיד יכולות להיות תקלות או בעיות במערכת.

לימור לבנת: תואילו להעביר את זה כדי שזה יוכל להיבדק מיידית לגופו של עניין בצורה רצינית ביותר, עם העתק לוועדת החינוך החינוך והתרבות כדי שאנחנו נוכל לעקוב אחרי הדברים.

לימור לבנת: זה מתייחס לכל הדברים שנשמעו כאן.

אדם ברוך: גם הפסיכולוגים החינוכיים המומחים שמפנים את הילדים לדעתנו צריכים לעבור סדנה בנושא התרבות האתיופית.

אדם ברוך: לדעתנו הרבה טעויות קורות כתוצאה מזה שלא מכירים את העדה.

לימור לבנת: אם לא עשו את זה אז זה רעיון טוב מאוד.

לימור לבנת: זה רעיון מצויין.

גד אביקסיס: או לשתף את המגשרים.

לימור לבנת: אני מתנצלת בפני כל מי שלא הספיק לדבר.

לימור לבנת: אנחנו נמשיך את הדיון הזה בישיבה הבאה.

לימור לבנת: גברת יהודית גידלי, אני מבקשת שיסומן מי שלא דיבר והם יהיו הראשונים שיידברו בישיבה הבאה.

לימור לבנת: בבקשה, ד"ר צבי סבר, עוזר למנכ"לית משרד החינוך.

לימור לבנת: אני מבקשת שתדבר מאוד בקצרה.

לימור לבנת: אני רוצה עוד לסכם את הדיון.

צבי סבר: היתה לי הזכות ללמד בוולקה באתיופיה.

צבי סבר: אחר-כך כשחזרתי לכאן היתה לי שיחה קשה מאוד עם כבוד הרב עובדיה יוסף, עוד לפני שהוחלט שהקהילה היא יהודית.

צבי סבר: ברוך ה' כמה חודשים אחרי זה הוחלט שהם יהודים.

צבי סבר: במסגרת השירות הצבאי שלי גם יצא לי לעבוד עם הקהילה במסגרת הפעולות החשאיות והגלויות.

צבי סבר: בשבילי ברמה האישית זה סיפוק גדול לשבת פה היום ולדון האם 17% או 50% זכאים לבגרות - וכמובן שכולנו רוצים שהמספרים יגדלו.

צבי סבר: ברמה המערכתית: זה ששר החינוך שם יועץ מיוחד, מר שמעון סלומון, לנושא של קליטת הקהילה, זה מסר.

צבי סבר: זה שהמנכ"לית שמה אותי כראש הלשכה כמטפל אישי בנושא, זה מסר.

צבי סבר: אני מאמין שעד הישיבה הבאה אנחנו נוכל לבוא ולהראות שאנחנו מאגמים את כל הגופים השונים, ובמשרד החינוך יש הרבה גופים שעושים.

צבי סבר: אנחנו נאגם את כולם תחת קורת גג אחת, נכיר את כל העושים, נכיר את כל המשאבים ונאגם אותם.

צבי סבר: לדעתי גם נציג לכם עקומת התייעלות מאוד גבוהה.

צבי סבר: אני שמח שבמקביל הגופים החיצוניים כרגע מאוגדים תחת גוף אחד.

צבי סבר: ולכן לדעתי נוכל להראות קוהרנטיות והליכה הרבה יותר יעילה למימוש הנושא הזה.

צבי סבר: לדעתי אנחנו נראה עקומת התקדמות.

לימור לבנת: תודה רבה.

לימור לבנת: אני רוצה לסכם את הישיבה.

לימור לבנת: אני שוב רוצה להתנצל בפני כל מי שלא הספיק לדבר.

לימור לבנת: ולא משום שאני לא רוצה שתדברו אלא כמובן בגלל האילוץ של לוח זמנים קצר.

לימור לבנת: חבר הכנסת אורלב, האם אתה רוצה להמשיך את הישיבה?

לימור לבנת: (חבר הכנסת זבולון אורלב חזר להיות יושב-ראש הישיבה) לפני שאני הולכת, אני מתנצלת, אני רוצה להעיר הערה אחת ברשותך, שלא קשורה לדיון היום אבל קשורה בכל זאת.

לימור לבנת: הבוקר התפרסם, ברדיו וגם בעיתונים, שקבלן בניין מחדרה פירסם מודעה כדי לשווק את הדירות שלו "פה בבניין לא גרים אתיופים.

לימור לבנת: הבניין הזה נקי מאתיופים".

לימור לבנת: אני מבינה שהמשטרה כבר חוקרת בעניין הזה.

לימור לבנת: אבל מעבר למה שהמשטרה חוקרת אני לא יכולה להימנע מלומר בעיתוי הזה, בישיבה הזאת היום, למרות שזאת ועדת החינוך והתרבות - אבל לוועדת החינוך והתרבות יש מסר חינוכי רחב יותר מאשר מערכת החינוך גופה - - -

יעל פרבר: היא תחנך את הקבלן אולי.

לימור לבנת: אני חושבת שצריך להעביר מכאן מסר.

זבולון אורלב: אפשר לשאול את המורים שלו איך הם לימדו אותו, שהוא הגיע למצב שהוא מכריז כזאת הכרזה.

לימור לבנת: אני חושבת שיש כאן מסר חינוכי גם בנושאים שהם לא מערכת החינוך גופה גרידא.

לימור לבנת: יש גם מעבר לעניין הזה.

לימור לבנת: אני בטוחה שעל דעת חברי בוועדה אנחנו יכולים לנסח כאן החלטה גורפת וחריפה ביותר.

לימור לבנת: אני מבקשת שתכניס את זה לתוך ההחלטות.

ריימונד לדווין: לפי הנתונים של משרד החינוך יש כ200- ילדים שנשארים בגן במקום לעלות לכיתה א'.

ריימונד לדווין: זה בערך 15% מהתלמידים העולים מגן חובה לכיתה א'.

ריימונד לדווין: זה אחוז מאוד גבוה ביחס ליתר האוכלוסיה וצריך לבדוק גם את המספר הזה.

ריימונד לדווין: זו אחת הבעיות שיש בחינוך לילדים יוצאי אתיופיה, שרבים מהם נשארים כיתה.

ריימונד לדווין: כלומר זה לא רק הבעיה של חינוך מיוחד.

ריימונד לדווין: יש נושא של החלוקה בין ממלכתי-דתי לממלכתי.

ריימונד לדווין: זאת בעיה קשה.

ריימונד לדווין: צריכים להתייחס לזה, לחשוב על זה וגם לשקול עבור העדה האתיופית את מיקומו של תל"י (תיגבור לימודי יהדות) במסגרת החינוך הממלכתי.

ריימונד לדווין: זה יכול לפתור הרבה מאוד בעיות.

ריימונד לדווין: משרד החינוך נוטה לטפל בבעיות נקודתיות, ובאיחור, ולא מתייחס לבעיות הכלליות בעיר.

ריימונד לדווין: כלומר אם יש בעיה בבית-ספר מסויים אז מסתכלים על הבעיה של בית-הספר.

ריימונד לדווין: ראינו את זה גם ברחובות וגם בנתניה.

ריימונד לדווין: הבעיה היא בדרך כלל בעיה רחבה.

ריימונד לדווין: כאשר יש ריכוז גבוה של עולים מאתיופיה בבית-ספר אחד בדרך כלל זה נכון במספר בתי-ספר.

ריימונד לדווין: כאשר מתחילים לעשות פיזור תלמידים מבית-ספר לבית-ספר זה גורם לבעיות של ריכוז גבוה בבית-ספר אחר.

ריימונד לדווין: במיוחד רואים את זה בחטיבות ביניים.

ריימונד לדווין: אני ממשיך הלאה לגבי מה שכבר שמענו אבל לא באותו כיוון.

ריימונד לדווין: יש בעיה של תשלומי הורים בבתי-הספר המיוחסים יותר, בישיבות ובאולפנות.

ריימונד לדווין: לעדה האתיופית יש בעיה באשר לתשלומים לבתי-הספר האלה.

ריימונד לדווין: כאשר יש להם אפילו הזדמנות ואופציה להגיע לבתי-הספר ההורים לא יכולים להרשות לעצמם לשלם ואז הילדים לא מגיעים.

ריימונד לדווין: זה פשוט חבל.

ריימונד לדווין: צריך לפתור את הבעיה הזאת.

ריימונד לדווין: יש בעיה של קיצוצים ברשויות המקומיות, שפוגעים במועדוניות.

ריימונד לדווין: מאוד קל לקצץ שם וזה פוגע במיוחד בעולים - אגב לא רק העולים מהעדה האתיופית אלא בכל העולים.

ריימונד לדווין: דבר מאוד מאוד חשוב, דיברו על כך שהאתיופים פתוחים והוותיקים פחות פתוחים.

ריימונד לדווין: זה נכון.

ריימונד לדווין: כאשר מביאים יוצאי אתיופיה לבית-ספר קולט, אם זה בית-ספר ממלכתי-דתי אז אומרים שיש לבית-הספר אופציה להוציא ילדים ולהעביר אותם לכל מיני מסגרות אחרות, ועושים את זה.

ריימונד לדווין: ואז ריכוז הילדים יוצאי אתיופיה בבית-הספר פשוט עולה ותלמידים ותיקים מגיעים לחינוך עצמאי וכולי.

ריימונד לדווין: צריך לארגן חינוך של בית-הספר הקולט, גם של ההורים וגם של התלמידים.

ריימונד לדווין: במיוחד של ההורים הוותיקים כאן.

ריימונד לדווין: לא לוקחים את זה בחשבון.

קריאה: עושים את זה.

ריימונד לדווין: לא מספיק.

ריימונד לדווין: אני מעורב בזה באופן אישי ואני יכול להגיד שזה לא נעשה מספיק.

ריימונד לדווין: אני יודע שבבית-ספר שלי, שבו נקלטו ילדים מהעדה האתיופית, דיברנו על זה בוועד ההורים אך לא קיבלנו כל עזרה ממשרד החינוך ואף אחד לא הכין אותנו לקראת זה.

ריימונד לדווין: אבל כולנו, ההורים והמורים, נרתמנו ואני חושב שטיפלנו בהצלחה.

ריימונד לדווין: באשר לבית-ספר רמב"ם בנתניה: שמענו כל מיני דברים טובים.

ריימונד לדווין: אני רוצה להגיד שכל מה ששמענו הוא לא בדיוק נכון.

ריימונד לדווין: אני מנתניה אף שאני לא מטפל אישית בבית-הספר הזה.

ריימונד לדווין: המצב בנתניה הוא שאפילו שיש הרבה מאוד ארגונים שמבקשים לטפל בעדה האתיופית - שמענו את זה גם מנציג הג'וינט - נוצר פשוט בלבול.

ריימונד לדווין: מגיעים הרבה מאוד גורמים לפגישות ולכל אחד יש נטייה לדבר אחר.

ריימונד לדווין: למשל נאמר שיש הרבה ילדים שרוצים לעבור לחינוך הממלכתי.

ריימונד לדווין: איפשרו את זה ואמרו שמי שרוצה ייצא מהחינוך הממלכתי-דתי, אך בסך הכל 20 ומשהו ילדים, שמהווים פחות מ10%- בתוך בית-הספר, ביקשו לצאת לחינוך הממלכתי.

ריימונד לדווין: אמרו שיש עוד 50-40 תלמידים שמבקשים לצאת מהחינוך הממלכתי-דתי.

ריימונד לדווין: איפשרו להם את זה אך באמת רק כ20- יצאו ואילו האחרים אמרו שהם רוצים להישאר.

ריימונד לדווין: כבר לפני כ6- שנים אמרו - והייתי מעורב בזה גם כן - לעדה האתיופית: לאן שאתם רוצים אתם יכולים להגיע.

ריימונד לדווין: העבירו אותם לכל מיני מקומות בנתניה והם הגיעו בהסעות וכדומה.

ריימונד לדווין: בסופו של דבר ההורים באו אלינו בטענות, ואני כוועד הורים מצדיק אותם, ושאלו: האם אנחנו אזרחים סוג ב' במדינה?

ריימונד לדווין: הוותיקים לומדים בבית-ספר ליד הבית ואילו אנחנו צריכים לצאת מוקדם מהבית, לעלות על הסעות, אין לנו אופציה לפעילות חברתית עם התלמידים בבית-הספר המרוחק.

ריימונד לדווין: אנחנו רוצים ללמוד בבית-ספר הקרוב לביתנו.

ריימונד לדווין: והם חזרו לבית-ספר רמב"ם.

ריימונד לדווין: ילדים שהיו מחוץ לבית-הספר לפני 5 שנים חזרו לבית-הספר.

ריימונד לדווין: אוסיף ואומר שמכל התוכניות עליהן שמענו לא רואים בפועל כמעט כלום.

כרמלה איגל: אני מקבלת את זה שבנושא של החינוך המיוחד באמת צריכה להתקיים ישיבה בפני עצמה כי בהחלט ישנם הרבה מאוד דברים שחשוב לדון בהם לעומק.

כרמלה איגל: אבל היום מאוד חשוב לי להבהיר לגבי ההליך של החינוך המיוחד כמה דברים, ואני אעשה את זה בקצרה.

כרמלה איגל: עמדת האגף לחינוך מיוחד במסגרת היישום של החוק הינה של שילוב תלמידים במערכת החינוך הרגילה.

כרמלה איגל: גם ועדות השמה מחוייבות לכיוון הזה.

זבולון אורלב: את מדברת עכשיו על קליטת יהודי אתיופיה או את מדברת בכלל?

כרמלה איגל: ובכלל זה כל ילד במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני מבקש שתתמקדי בעניין עכשיו.

זבולון אורלב: כשיהיה דיון על החינוך המיוחד תוכלי לפרוס את המדיניות.

כרמלה איגל: כדי להבטיח מניעת הפנייה מיותרת לוועדות השמה של תלמידים יוצאי העדה האתיופית יש לנו קשר הדוק מאוד עם הפרוייקט של המגשרים, שהוזכר פה.

כרמלה איגל: בכל דיון בוועדת השמה, כשאנחנו מדברים כבר על קצה התהליך, אנחנו משתדלים שיהיה מגשר מטעם העדה האתיופית - דווח לי שהם כבר ישבו בכ67- דיונים - על מנת שבאמת מערכת החינוך תגיע לעמדות האמיתיות של ההורים.

כרמלה איגל: העמדה של ההורים מאוד חשובה לנו כמסר מאוד ברור למערכת החינוך.

כרמלה איגל: אני רוצה שהוועדה הזאת תהיה מודעת למה שחברי, מר לדווין, ציין לגבי גלגול של מטפלים שונים.

כרמלה איגל: לא פעם האוכלוסיה עצמה מבולבלת מאוד ונקרעת בין ארגונים שונים, בעלי אינטרסים שונים.

כרמלה איגל: אני רוצה להאמין שלכולנו פה, במעמד הזה, יהיה אינטרס אחד, באמת לקדם רק את טובתו של הילד ואת משפחתו.

כרמלה איגל: לגבי תלמידים החוזרים מהחינוך המיוחד לחינוך הרגיל: יש סדר עדיפויות.

כרמלה איגל: סל השילוב שהאגף לחינוך מיוחד אמון עליו נותן עדיפות א' לתלמידים חוזרים מחינוך מיוחד לחינוך רגיל, תמיכה, לפחות בשנה הראשונה, של כ3- שעות מסל השילוב.

כרמלה איגל: זה בנוסף לדברים האחרים שנאמרו פה ובוודאי בנוסף על התמיכות האחרות שניתנות בתוך המערכת הרגילה.

כרמלה איגל: לגבי הנושא של מסמכים: לצערי הרב עדיין לא נותנים.

כרמלה איגל: מערכת החינוך הרגילה כשהיא מפנה ילד לחינוך המיוחד חייבת לתת העתק של הדוח החינוכי להורים.

כרמלה איגל: זה מפורסם בחוזר מנכ"ל.

כרמלה איגל: אנחנו עושים הרבה מאוד מאמצים בשטח, בהסברה ובהשתלמויות, על מנת להתניע את הנושא הזה, שמחנכים ייתנו ביד מסמך.

כרמלה איגל: זאת ההנחייה שלנו כרגע, ואני מקווה שבאמצעות מגשרים ובאמצעות המפקחים שלנו יהיה שיפור.

כרמלה איגל: מר אדם ברוך הציע להפגיש את הפסיכולוגים עם מגשרים.

כרמלה איגל: אנחנו כבר עשינו את זה, כדי להכיר באמת את התרבות ואת הניואנסים בעדה.

כרמלה איגל: הזמנו את המגשרים לפגישה אחת עם המפקחים ואנחנו נמשיך בכיוון הזה.

כרמלה איגל: המגמה היא לבטל כל דיון - אני אומרת את זה פה ואני אוציא על זה גם מסמך - אם לא ניתנו מסמכים להורים לפני הוועדה.

כרמלה איגל: זה לאו דווקא מתייחס לאתיופים אבל זה בוודאי מתייחס גם אליהם.

כרמלה איגל: אנחנו רוצים להבטיח שבידי כל הורה שהילד שלו מובא לדיון בוועדת השמה כדי לבחון זכאות - הרי אנחנו מדברים על זכאות, לא על עונש, אנחנו רוצים לקדם ילדים ולהבטיח שרק מי שבאמת זכאי יהיה בחינוך מיוחד - יהיו מסמכים.

כרמלה איגל: אם לא יהיו בידי ההורים מסמכים - הדיון לא יתקיים, פשוט מאוד.

כרמלה איגל: אנחנו רוצים שההורים יגיעו מוכנים, שייבינו בדיוק מה המשמעות, שייצליחו להביע את עמדתם.

כרמלה איגל: זאת המדיניות שלנו.

זבולון אורלב: ביקש יועץ השר לומר דבר מה.

זבולון אורלב: ניתן לו זכות קדימה.

זבולון אורלב: כמה זמן אתה בתפקיד?

שמעון סלומון: חודש וחצי.

שמעון סלומון: לפני כן גם הייתי שייך למערכת כך שאני חדש-ישן.

שמעון סלומון: ישבנו השבוע לבדוק את הדברים, כדי להביא נתונים פחות או יותר תואמים ואמיתיים, בכדי לא להציג את המצב בצורה חריפה מדי או מעודנת מדי.

שמעון סלומון: ד"ר גד אביקסיס נתן את החלק שלו והוסיפו מר מוטי סמט ומר דוד מהרט.

שמעון סלומון: אבל אני צריך להתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן.

שמעון סלומון: אני אומר עכשיו כאתיופי לגבי התחושות.

שמעון סלומון: אני לא רוצה שייחריפו את המצב כדי שנטפל בו ואני גם לא רוצה שייעדנו כדי להגיד "אנחנו עושים".

שמעון סלומון: אני רוצה שייאמרו באמת דברים נכונים, נתונים אמיתיים, ולא לעשות עם זה כל מיני מניפולציות.

שמעון סלומון: מ1994- ועד היום אני רואה מגמת עליה מעודדת, לצד כל הדברים השליליים שיש, נשירה וכל מיני דברים.

שמעון סלומון: לגבי תעודות הבגרות, מ1994- ועד היום יש שיפור באחוז הניגשים לבחינות בגרות.

שמעון סלומון: היום בקרב יוצאי אתיופיה יש 10% פחות ניגשים לבחינות בגרות מאשר באוכלוסיה הכללית.

שמעון סלומון: זה נתון די מעודד אם כי הם צריכים להיות כמו כולם ואפילו מעבר לכך.

שמעון סלומון: ועדת המשימה, במסגרת הקואליציה עם הג'וינט, בחנה את כל התקציבים, גם השעות וגם התוכניות.

שמעון סלומון: אני חושב שאם הדברים האלה יתיישמו הלכה למעשה אז אנחנו ניראה שיפור.

שמעון סלומון: אני מאוד מקווה.

שמעון סלומון: לגבי חינוך מיוחד: בנוסף למה שגברת כרמלה איגל אמרה, בשבוע האחרון הוחלט שבכל ועדה כשדנים על תלמיד יוצא אתיופיה יהיה מישהו, גורם חיצוני, עובד סוציאלי או מישהו שייסביר להורים.

שמעון סלומון: בחוזר מימים ימימה כתוב שההורה שבא לוועדת השמה, לא משנה איזה שפה הוא מדבר, צריך להבין את המשמעות של העניין הזה.

שמעון סלומון: עובד סוציאלי שיישב שם יוכל להסביר את זה היטב והחוברת יכולה לסייע כי היא כתובה גם באמהרית וגם בעברית.

שמעון סלומון: לגבי מה שאמר מר אדיסו מאסלה, חבר הכנסת לשעבר, באשר ל25%- בכיתות קלט: בתי-הספר התחכמו קצת בעניין הזה.

שמעון סלומון: אז היתה החלטה שיהיו 25% בכיתה.

שמעון סלומון: מה שנעשה בפועל בבתי-הספר, הם עשו קצת משחק, כשהם עשו 25% בבית-הספר אבל בכיתות יכול להיות שהיו גם 80%-70%.

שמעון סלומון: אני מאוד מקווה שלפחות עכשיו נעמוד על כך שיהיו בכיתה 25% ואז יהיו בכל בית-הספר 25% ילדים יוצאי אתיופיה.

עמנואל גרופר: על הנושא של ילדים יוצאי אתיופיה בפנימיות העירו פה כמה הערות.

עמנואל גרופר: אני חושב שזה נושא נכבד.

עמנואל גרופר: יש למעלה מ3,000- ילדים יוצאי אתיופיה במערכת הפנימייתית.

עמנואל גרופר: אני חושב שהמחקר של מכון ברוקדייל, של גברת חן ליפשיץ, מראה בצורה חד-משמעית שהם מקבלים שם טיפול חיובי ומגיעים להישגים אולי אפילו יותר מאשר בקהילה.

עמנואל גרופר: על כל פנים, אני חושב שזה נושא ששווה דיון נפרד ולא ב3- דקות.

אברהם ירדאי: אנחנו מדברים עכשיו על הבעיות של יוצאי אתיופיה במערכת החינוך, על הצפיפות, על הריכוז וכולי.

אברהם ירדאי: נאמר, גם על-ידי מר אדיסו מאסלה וגם על-ידי מר שמעון סלומון, שהתקנה הקובעת שלא יהיו יותר מ25%- תלמידים יוצאי אתיופיה בבית-ספר לא התיישמה עד כה, לא מתקיימת.

אברהם ירדאי: לדעתי היא לא יכולה להתקיים לעולם וזאת בגלל שיטת הקליטה של יוצאי אתיופיה.

אברהם ירדאי: יוצאי אתיופיה עדיין לדעתי, 80% לפחות מהם, רוצים להתחנך בבתי-ספר דתיים.

אברהם ירדאי: לכן שיטת הקליטה שלהם לא תאפשר לעולם ליישם את ההבטחה הזאת, שלא יילמדו יותר מ25%- תלמידים יוצאי אתיופיה בבית-ספר.

אברהם ירדאי: שיטת הקליטה של יהודי אתיופיה, הריכוזים העצומים שישנם ברחובות, בנתניה, בחדרה, בכל מיני מקומות, היום חוזרים על עצמם.

אברהם ירדאי: היום מאות משפחות של יוצאי אתיופיה, מהעולים החדשים, נקלטות באותה שיטה.

אברהם ירדאי: רק השנה 400 משפחות של יוצאי אתיופיה החדשים קנו דירות באשדוד והם נקלטים בשכונות חלשות.

זבולון אורלב: מה אתה מציע?

אברהם ירדאי: מדינת ישראל צריכה להסיק מסקנות.

אברהם ירדאי: זה לא שנות ה50-, אין סיבות לכך, הסיבות נגמרו.

אברהם ירדאי: מדינת ישראל צריכה לאפשר ליוצאי אתיופיה להיקלט במקומות חדשים על-ידי שתימנע מהם - - -

זבולון אורלב: זה לא בוועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: זה שייך לוועדת העליה והקליטה.

אברהם ירדאי: ההצעה שלי היא שמדינת ישראל, משרד האוצר - זה לא קשור לוועדה הזאת אבל יכולה להיות השפעה גם לוועדה הזאת על רשויות העליה וקליטה - צריך להשפיע וצריך להגיד שחייבים לשנות את השיטה הזאת ולהפסיק להפנות משפחות, בעשרות ומאות, לשכונות חלשות.

שלווה וייל: אני מוטרדת מהסטטיסטיקה ששמענו היום.

שלווה וייל: לא בפני עצמה אלא מכיוון שאנחנו לא יודעים איך לפרש אותה.

שלווה וייל: כשמדובר על זכאות לבגרות, וכמובן שאני מקבלת את הסטטיסטיקה כנתון, צריכים להבין שבזכאות לבגרות יש כמה סוגים של בגרות: יש בגרות לעולים חדשים ובגרות של ותיקים.

שלווה וייל: מאוד מטריד אותי שיש הקלות גדולות מאוד בבגרות לעולים חדשים ואחרי שנער או נערה אתיופים מקבלים תעודת בגרות הם לא מסוגלים לעבור הלאה, מכיוון שזאת בחינת בגרות של עולים חדשים.

זבולון אורלב: מה זה "בגרות של עולים חדשים"?

שלווה וייל: זאת בחינת בגרות שונה, עם הקלות.

שלווה וייל: אולי יש מי שיוכל לענות על זה.

חן ליפשיץ: בדוח שלנו יש על זה פירוט.

שלווה וייל: בנוסף, כשמצטטים סטטיסטיקה על חינוך מיוחד צריך להתייחס לכל המסגרות של החינוך המיוחד, כולל מסגרות שאינן בפיקוח של משרד החינוך, כלומר הן בפיקוח של משרד העבודה והרווחה.

שלווה וייל: ואז אולי נקבל תמונה קצת אחרת, אולי תמונה יותר עגומה באמת.

שלווה וייל: לגבי העולים החדשים: אני חושבת שהגיע הזמן לבקש מהוועדה הזאת שוב לפנות לתנועת הקיבוצים, כמו שפנינו לפני עשור, לפנות בבקשה שהם יקבלו בבתי-הספר שלהם את העולים שווים כשווים.

מוטי סמט: בסוף שנת תשנ"ט למדו בישיבות התיכוניות ובאולפנות במדינת ישראל 1,860 תלמידים יוצאי אתיופיה.

מוטי סמט: אנחנו מעודדים את קליטתם דווקא במסגרות יוקרתיות.

מוטי סמט: ההצלחות הגדולות ביותר בבחינות בגרות בקריית-ארבע, בקדומים, בעופרה ובבית-אל, בצפירה ובקרני שומרון, ההצלחה הגבוהה ביותר היא של תלמידים מבין עולי אתיופיה.

מוטי סמט: אבל אם תירצה לפתח את כל הנושא נוכל לעשות זאת בישיבה הבאה.

זבולון אורלב: החלטות הוועדה: 1) הוועדה רשמה לפניה את דיווח נציגי משרד החינוך והתרבות, הכולל השגים שמשתפרים והולכים בכל הקשור לצמצום הנשירה, לשילוב תלמידים ולשיעור הזכאות לתעודת בגרות.

זבולון אורלב: 2) הוועדה מודאגת מאותן בעיות שטרם באו על פתרונן, ובכללן סוגיית ריכוז התלמידים, אי-קליטת תלמידים עולים בבתי-ספר יוקרתיים, סוגיית החינוך המיוחד, סוגיית מגמות הלימודים בחינוך העל-יסודי, סוגיית תשלומי הורים, הקיצוצים ברשויות המקומיות וסוגיית הקצאת השעות.

זבולון אורלב: 3) הוועדה רשמה בפניה את הדוחות שהוגשו לה על-ידי נציגי המשרד ונציגי הקואליציה לקידום חינוכי של יוצאי אתיופיה ופונה למשרד החינוך ליישם בהקפדה את הדוחות.

זבולון אורלב: 4) הוועדה תחזור ותקיים דיון מעקב בנושא בעוד כ3- חודשים.

זבולון אורלב: הייתי שואף לכך שכל 3 חודשים נקיים דיון, עד שתנוח דעתנו שהמערכת "רצה" ולא זקוקה כבר יותר למעקב שלנו.

זבולון אורלב: תודה רבה.