ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 245, 2002-11-06 09:00

צבי הנדל: בוקר טוב.

צבי הנדל: אני פותח את הישיבה.

צבי הנדל: אנחנו כינסנו את הישיבה הזאת בעקבות פניות של עולים ובעקבות הערתה החשובה של חברת-הכנסת מרינה סולודקין, שכולנו מדברים על מלחמת עיראק הממשמשת ובאה, או לא באה.

צבי הנדל: הרבה אינפורמציות מסתובבות ותחושת האי-ודאות בקרב דוברי שפות זרות, בעיקר האוכלוסייה דוברת רוסית שהיא המאסה הגדולה של עולים חדשים ברוכים, נמצאת בתחושה יותר קשה מהאוכלוסייה הממוצעת, מפני שהם לא יודעים הרבה.

צבי הנדל: אנחנו רוצים לבחון קצת איך נערכים כל הגורמים שנותנים מידע, גם בשפות זרות בכלי התקשורת האלקטרוניים ובתקשורת הכתובה, איך המידע יזרום, לא רק אם וכאשר תפרוץ מלחמה, אלא עוד הרבה לפני כן, כי אין טעם שאנשים יהיו לחוצים ללא צורך זמן רב לפני כן.

צבי הנדל: אני מציע שחברת-הכנסת סולודקין תפתח.

צבי הנדל: בבקשה.

מרינה סולודקין: קודם-כל אני מאד מודה ליושב-ראש ועדת העלייה והקליטה שזימן את הוועדה לישיבה בנושא כל-כך חשוב - מוכנות העורף בכלל ומוכנות העולים החדשים לסכסוך ודאי עם עיראק.

מרינה סולודקין: אני מקבלת הרבה פניות, גם בכתב וגם בטלפון.

מרינה סולודקין: לפעמים יש גלים של פאניקה בקרב ציבור העולים, ואני מבינה מהפונים שזה ציבור מאד-מאד מבוגר, שבזיכרון שלו יש גם מה שהיה בברית-המועצות לפני מלחמת העולם השנייה ואחריה.

מרינה סולודקין: הבאתי לכאן מכתב אחד של אישה מנצרת עלית, שהוא מאד אופייני לתחושות ולרגשות של האנשים.

מרינה סולודקין: אישה בת קרוב ל-70 כותבת:

מרינה סולודקין: קשה לי מאד לקרוא בעיתונות הרוסית כותרות מסוג זה: חיפה – עיר שלא תהיה אחרי ההתקפה.

מרינה סולודקין: היא גם אומרת שבנצרת עלית, שם היא גרה עם כל משפחתה בדירת "עמידר" ויש לה, ברוך השם, משפחה גדולה, ילדים ונכדים, אין חדר ביטחון.

מרינה סולודקין: דבר שני, הם בכלל לא יודעים איפה יש בנצרת מקלטים ולאיזה מקלטים הם צריכים לפנות.

מרינה סולודקין: היא הוסיפה שהיא זוכרת שלפני מלחמת העולם השנייה היו אימונים ותרגילים לאוכלוסייה האזרחית למקרה של התקפת גזים רעילים וכיוצא באלה.

מרינה סולודקין: דבר נוסף, אין לה חומר הסברה כתוב בשפה שהיא מבינה, מה לעשות בזמן מלחמה.

מרינה סולודקין: אני גרה אשקלון ובחודשיים האחרונים קיבלתי פניות רבות בנושא חלוקת מסכות גז.

מרינה סולודקין: אני אפילו פניתי לפיקוד העורף בענין סגירת תחנות החלוקה גם באשקלון וגם בקרית-גת.

מרינה סולודקין: כאן אני צריכה להודות לאנשי פיקוד העורף שלפני שבוע פתחו את תחנות החלוקה ועכשיו אני לא מקבלת פניות בנושאים אלה.

מרינה סולודקין: תודה.

צבי הנדל: רשות הדיבור לאלוף-משנה עוזי בוכבינדר, בבקשה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: לפני שאסקור את הפעילויות שאנחנו עושים בעיקר עם המשרד לקליטת עלייה, הייתי מבקש קודם לדבר על מדיניות המיגון או מה שקורה היום.

אל"מ עוזי בוכבינדר: מדיניות המיגון במדינת ישראל היום אומרת שאם וכאשר תישמע צפירה – וזה לא מה שהולך לקרות, חלילה, מחר, ואני מדגיש את זה – אז יהיה בעצם מרחב מוגן, ואני רוצה לומר מה זה מרחב מוגן.

אל"מ עוזי בוכבינדר: מדינת ישראל אחרי מלחמת המפרץ למדה שיש צורך לשנות את המיגון, מאחר שהמיגון שניתן עד אז לא לקח בחשבון את האיומים שהתגלו כאיומים פוטנציאליים בימי מלחמת המפרץ, ולמעשה התחילו לבנות את המרחבים המוגנים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: זה לא רק ממ"ד, זה מרחבים מוגנים, מאחר שהם קיימים בבתי-ספר ובבתי חולים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: העיקרון של מרחב מוגן הוא שאפשר לגשת אליו מאד מהר.

אל"מ עוזי בוכבינדר: הוא חדר בתוך הבית או במקום העבודה, אפשר לגשת ולהיות מוגנים תוך זמן מאד קצר, כאשר יש התרעה לטילים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: מדיניות המיגון אומרת שהעדיפות היא קודם-כל למרחבים המוגנים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אני רוצה להדגיש את הענין הזה וזה שוני מהותי ממלחמת המפרץ.

אל"מ עוזי בוכבינדר: במלחמת המפרץ לא היה פתרון כזה של מרחבים מוגנים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: למעשה המרחבים המוגנים היום מכסים בממוצע 30% מהמדינה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: זה קורה מאחר שאנשים קונים בתים שנבנו בעשר השנים האחרונות שיש בהם ממ"ד, דבר שמבחינתנו הוא הפתרון האופטימלי.

אל"מ עוזי בוכבינדר: לאחר מכן יש הנושא של מקלט, אם הוא זמין.

אל"מ עוזי בוכבינדר: כלומר, שאפשר לגשת אליו במהירות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אם אני בקומה ראשונה ויש לי מקלט קרוב לבית, שתוך שלוש דקות אני יכול להגיע אליו עם המשפחה, זה טוב, אין בעיה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: המקלטים נועדו גם להיות אטומים ורק צריך לדאוג שהם יהיו מוחזקים בצורה טובה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: המקלטים הציבוריים הם באחריות הרשויות המקומיות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: המקלטים הפרטיים, או המשותפים, הם באחריות הפרט, ועד הבית.

מרינה סולודקין: האישה הזקנה מנצרת עלית שפנתה אלי, צריכה לפנות לעירייה כדי לדעת לאיזה מקלט היא צריכה לגשת?

אל"מ עוזי בוכבינדר: כן, היא צריכה לפנות לביטחון בעירייה ושם יגידו לה איזה מקלט קרוב אליה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אם המקלט הזה אכן קרוב אליה, זה מה שאנחנו ממליצים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: יש פתרון שלישי.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בכל זאת, חלק לא קטן מתושבי המדינה יישב בחדרים אטומים, כמו שזה קרה במלחמת המפרץ.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אני רוצה להדגיש שהחדר האטום ביחד עם המסכה נותן פתרון מיגון מצוין.

אל"מ עוזי בוכבינדר: המסכה היא מהטובות בעולם.

אל"מ עוזי בוכבינדר: יש מדריך ברוסית, באמהרית ובאנגלית, שבו מסבירים כיצד להשתמש במסכה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: שימוש נכון במסכה יבטיח מקדם מיגון טוב מאד.

אל"מ עוזי בוכבינדר: כלומר, אי-היפגעות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בנוסף לחדר האטום זה נותן עוד מקדם ביטחון ולכן החדר האטום הוא בהחלט חשוב.

אל"מ עוזי בוכבינדר: זה מבחינת מדיניות המיגון: מרחב מוגן, מקלט, אם הוא זמין, או החדר האטום כברירת מחדל, וזה בהחלט יקרה דווקא בבניינים הוותיקים יותר .

אל"מ עוזי בוכבינדר: היום לא צריך להכין חדרים אטומים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: פיקוד העורף, בשיתוף-פעולה עם המשרד לקליטת עלייה נערך לתת מענה הסברתי.

אל"מ עוזי בוכבינדר: עם זאת, צריך לקחת בחשבון שהיום נהיה עסוקים עם הצרות שלנו ובבוא הזמן נודיע לאזרחים כיצד להיערך.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אם בכל זאת רוצים מידע, זה ישנו בדפי זהב, באינטרנט, לפיקוד העורף יש מרכז מידע, שם אפשר לקבל מידע נוסף.

אל"מ עוזי בוכבינדר: לכן אני מדגיש את זה שאין צורך היום להכין חדרים אטומים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בנושא פינוי אני ממליץ על פינוי מראש.

אל"מ עוזי בוכבינדר: צריך להיות ערוכים על-פי מה שאנחנו ממליצים, ואנחנו יודעים שאנחנו ממליצים לאזרח המלצות בהחלט סבירות ולא מעבר לכך.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אין שום מחסור במסכות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: כפי שחברת-הכנסת סולודקין אמרה נפתחה שם תחנה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אבל אין בעיה, אם לא שם, אפשר להתקשר למרכז מידע, לבדוק איפה יש תחנה לרענון מסכות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו פתוחים ומחכים לאנשים, כמו בכל השנה.

מרינה סולודקין: הפנייה של האוכלוסייה שלנו למרכז מידע, גם בערים אחרות, כדי לקבל מסכות היא מאד בעייתית, גם בגלל הגיל וגם בגלל קשיי שפה, וגם להגיע לעיר אחרת.

אורלי וילנאי: במרכז המידע שלכם אין דוברי רוסית, עד כמה שידוע לי.

אל"מ עוזי בוכבינדר: כרגע לא.

אל"מ עוזי בוכבינדר: רק בזמן חירום אנחנו מתחברים ואז יהיו שם גם דוברי רוסית.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אבל יש לנו דרכים אחרות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: לדוגמה, פאקס.

אל"מ עוזי בוכבינדר: זה מבחינת הראייה הכללית.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אם יש שאלות, אני מוכן לענות.

צבי הנדל: הסברת לנו מה הם תנאי המיגון המומלצים ברמות השונות.

צבי הנדל: אני הבנתי, וכך גם כל הנוכחים.

צבי הנדל: אני לא מוטרד לגבי התושבים הוותיקים דוברי העברית הרהוטה ברמת השכלה גבוהה.

צבי הנדל: הם קוראים עיתונים, יש להם אינטרנט, פאקס וכו'.

צבי הנדל: אבל עדיין יש תושבים רבים שאין להם את כל אמצעי התקשורת המשוכללים האלה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: נכון, אני ציינתי קודם את הדברים הכלליים ואני יורד לפרטים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: ראשית, בשיתוף עם המשרד לקליטת עלייה אנחנו קיימנו כנס של נציגי ארגוני העולים, שמבחינתנו מהווים מוקד להעברת אינפורמציה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: במחוזות פיקוד העורף יש לנו מדריכי אוכלוסייה לשעת חירום.

אל"מ עוזי בוכבינדר: ניתנה להם הדרכה והם מבצעים הדרכות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אלפי עולים חדשים כבר קיבלו הדרכה במרכזי הקליטה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בתחום ההדרכה אני אציין עוד מספר נושאים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: קיימת הדרכה למרכזי קליטה, כפי שאמרתי, באולפנים ובהוסטלים ובדיור מוגן, שם נמצאים החיילים שלנו ונותנים את ההדרכה, כאשר הם יודעים שיש מגבלה של שפה ואנחנו משתדלים להתגבר על המגבלה הזאת.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו מבצעים הדרכה בבתי אבות, לשם מגיעים גם הרבה עולים חדשים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: יש לנו גם בשיתוף פעולה עם היחידה להכוונת מבוגרים במשרד החינוך אוגדן למושגים בתחום התגוננות אזרחית, וזאת כדי שתהיה לנו שפה משותפת.

צבי הנדל: באלו שפות האוגדן?

אל"מ עוזי בוכבינדר: יש לי פה דוגמה ברוסית, אבל אני יודע שזה נעשה גם בשפות אנגלית, ערבית וספרדית.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אין לנו הדרכה בכל השפות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אני מקווה שגם נצליח להגיע לשאר השפות בזמן הקרוב.

אל"מ עוזי בוכבינדר: לגבי אולפנים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: כל האולפנים קיבלו קלטות הסברה, כולל מערך להבנת הנצפה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: הקלטות האלה מסבירות כיצד להתגונן, כיצד להשתמש במסכות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו משלבים בקו הפתוח לעולים חדשים, בשיתוף-פעולה עם המשרד לקליטת העלייה, הכשרת מוקדנים למשרד לקליטת העלייה כדי שיתחברו אלינו בשעת חירום ואז נוכל לתת אינפורמציה גם בשפות השונות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בנוסף לכך קיים שיתוף-פעולה בנושא של מתנדבים מתורגמנים, שמסייעים לנו גם במרכז מידע כמומחים וגם כמתן סיוע.

אל"מ עוזי בוכבינדר: סיכמנו עם התאחדות עולי אתיופיה לבצע השתלמויות למדריכי אוכלוסייה ולאחרונה גם היה מפגש עם הנציגים הבכירים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בתחום ההסברה קיימים אגרות וסרטי הדרכה והסברה בשפה רוסית, אנגלית ואמהרית וכרגע אנחנו עובדים על ספרדית.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בצרפתית אין.

צבי הנדל: מה עושים עם סרטי ההדרכה האלה?

אל"מ עוזי בוכבינדר: בסרט יש הדרכה לאוכלוסייה לשעת חירום, לכשתגיע שעת חירום.

אל"מ עוזי בוכבינדר: היום כבר מראים את הסרט באולפני א' בכל הארץ.

אל"מ עוזי בוכבינדר: דברים סופיים, כמו גלויות זימונים לתחנות לחלוקת מסכות מגן.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בשיתוף פעולה מצוין שיש לנו עם המשרד לקליטת העלייה הן למעשה תורגמו לשפות השונות והן נשלחות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: יש לנו עוד אתר אינטרנט באנגלית, שלא מסייע לדוברי רוסית, כי אמרנו שלא לכולם יש אינטרנט, אבל זה עוד אמצעי.

אל"מ עוזי בוכבינדר: כפי שאמרתי, גם בוצעו אלפי הדרכות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: היינו רוצים לעשות הרבה יותר, אבל צריך לזכור שהעולים החדשים מבחינתנו הם מאד חשובים, ועובדה שנעשית פה פעילות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אני מאמין שחלק מהפעילות לא ידוע לכולם אבל בהחלט נעשית פה פעילות בשיתוף פעולה מצוין עם המשרד לקליטת העלייה ועם ארגוני העולים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: כפי שאמרתי, היתה לנו פגישה טובה מאד עם ארגון עולי אתיופיה, ארגון עולי דרום אמריקה, ואנחנו מנסים, עם כל גוף שרק ניתן, לרדת למטה ולהסתייע בהם כדי לתת את ההסברה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: הרעיון המרכזי בסופו של דבר הוא – א.

אל"מ עוזי בוכבינדר: לא לשים בצד את הרשויות.

אל"מ עוזי בוכבינדר: בסוף אנחנו יכולים להעביר ומעבירים את האינפורמציה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: חשוב שהיא תעבור למטה בצורת מניפה.

אל"מ עוזי בוכבינדר: כלומר, תעבור למטה גם באמצעות הרשויות, הארגונים, וברור שבסוף להגיע לכל עולה ועולה זה אפשרי רק אם יש גופים תומכים נוספים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו לא נוכל בכוחות עצמנו להגיע לכל הגופים.

אל"מ עוזי בוכבינדר: אנחנו עושים את הפעילות של ההיערכות, כנסים, הסברות, וזה צריך לרדת למטה, ונדמה לי שבענין הזה התקדמנו כברת דרך.

צבי הנדל: תודה בשלב זה.

צבי הנדל: יש לי הערות, אבל אני אשאיר אותן לסוף.

צבי מעיין: בהמשך לשאלה הראשונה איך מתארגנים, אני רוצה לציין שאנחנו פועלים בשלושה מישורים.

צבי מעיין: א.

צבי מעיין: אנחנו מאגדים 26 סניפים מקצרין בצפון ועד אילת, ובעזרתם של פיקוד העורף ומרכזי הקליטה ביצענו הדרכות בכל הסניפים ובמרכזי הקליטה.

צבי מעיין: יש מקומות שבהם נתנו הדרכה יותר מפעם אחת, אם ביקשו זאת.

צבי מעיין: ב.

צבי מעיין: קיבלנו מפיקוד העורף חוברת עם שאלות ותשובות בעברית, ובעזרת מתנדבים אנחנו מתרגמים אותן.

צבי מעיין: ג.

צבי מעיין: תחום נוסף שאנחנו לא מצליחים להתגבר עליו הוא שידורים ברדיו ובטלוויזיה.

צבי מעיין: עד סוף השנה יגיעו כ-8,000 עולים מדרום אמריקה, בעיקר מארגנטינה.

צבי הנדל: זה 1,500 יותר ממה שאני יודע, אבל אני שמח לשמוע זאת.

צבי מעיין: מעכשיו עד סוף דצמבר יגיעו 1,300 עולים.

צבי מעיין: הענין הוא שאנחנו צריכים להתארגן.

צבי מעיין: למשל, אני רכז קליטה בהתאחדות עולי אמריקה הלטינית בישראל ואני מקבל עשרות פניות של אנשים ששואלים למה אין לנו ברדיו ובטלוויזיה שידורים בענין הזה בספרדית.

צבי מעיין: הוצאנו מכתבים, ואם יש שידורים כאלה, נשמח.

צבי מעיין: בינתיים אני כן יודע, מדברים שאמר לי אל"מ בוכבינדר, שערוץ 33 וערוץ 1 מתאחדים.

נועם יפה: אחרי התלבטויות ובעקבות הפגישה עם המשנה למנכ"ל משרד הקליטה הנטייה היום היא שבזמן חירום, כאשר השידורים ייצאו מהאולפן המיוחד המוגן, בנוסף לעברית אנחנו נשדר בערבית, אנגלית, ספרדית, רוסית ואמהרית.

נועם יפה: זאת אומרת שאנחנו לקחנו בחשבון את התגברות גל העלייה מדרום אמריקה, וספרדית תהיה אחת מן השפות המעטות – יש הרבה בקשות להרבה שפות, כולל לעובדים זרים, שאנחנו לא יכולים לתת מענה חיובי לכולם, אבל ספרדית תהיה אחת השפות אשר תשודר מן האולפן המיוחד.

אינה שיחטוביץ': אולי אפשר לקבל חוברת ברוסית טובה וברורה, כי מה שיש לנו עד היום זה ברוסית מאד יחסית.

אינה שיחטוביץ': האנשים שכתבו את החוברת עלו ארצה לפני הרבה שנים, והילדים בבתי-ספר או אנשים זקנים שנמצאים בארץ לא הרבה זמן לא יכולים להבין מה כתוב בחוברת.

אינה שיחטוביץ': זאת בעיה נוספת.

אינה שיחטוביץ': אם אפשר לשפר את זה זה יהיה טוב מאד.

אינה שיחטוביץ': בנוסף לכך, כפי שנאמר פה וזה נכון, שבכל גוף צריך להיות פקיד שמדבר ומבין רוסית טובה.

אורלי וילנאי: אני כאן כנציגת רשות השידור, לא כדי לסקר את הישיבה.

אורלי וילנאי: לקראת המלחמה, אם תהיה, יש לנו שני כובעים: 1.

אורלי וילנאי: של עיתונאים שאמורים לחשוף דברים שלא הוכנו עדיין.

אורלי וילנאי: 2.

אורלי וילנאי: לנסות להעביר, כמובן, דווקא כרשות ממלכתית, את האינפורמציה בצורה הטובה ביותר.

אורלי וילנאי: אני רוצה לספר לכם משהו שקרה אחרי מלחמת המפרץ ב-1991.

אורלי וילנאי: כמה חודשים לאחר מכן הגיע יום הזיכרון לשואה.

אורלי וילנאי: נשמעה צפירה, עמדתי בחלון וראיתי עולה חדשה רצה ברחוב עם מסכה וצועקת: בומבה, בומבה, כי היא היתה משוכנעת שהצפירה היא אזעקה.

אורלי וילנאי: זה ממחיש בצורה הטובה ביותר איך היעדר מידע בסיסי הופך להיסטריה מאד-מאד גדולה, ואת הדבר הזה צריך למנוע עכשיו.

אורלי וילנאי: כמו שאמר אל"מ בוכבינדר, פיקוד העורף עושה, לא מספיק, כי הוא לא יכול להספיק, ולכן לארגונים כמו סל"ע ואחרים יש חשיבות מאד-מאד גדולה, וגם לנו.

אורלי וילנאי: בענין הזה אני רוצה לשמוע מכם.

אורלי וילנאי: עד עכשיו ניתנה הדרכה ל-4,000 עולים, שזה יפה יחסית למה שהיה לפני כן, ויש עוד הרבה עבודה.

אורלי וילנאי: אין מוקדנים ברוסית, עדיין אין חוברות ברוסית.

אורלי וילנאי: שאלתי היא, איפה אתם רואים את התפקיד שלנו אם באמת עכשיו זה זמן לעשות כתבות הסברה?

אורלי וילנאי: אם חיפה לא תהיה זה לא הסבר טוב, אבל שיסבירו מה בדיוק יקרה בשעת חירום, או שזה דבר שילחיץ את האוכלוסייה.

אורלי וילנאי: אם נעשה כתבות כאלה, אותם ארגונים יכולים לקחת אותן ולתרגל אותן ברוסית ולהציג אותן בפורומים שונים.

אורלי וילנאי: זאת אומרת, אני כל הזמן נלחמת עם פיקוד העורף שיתנו לנו אישור להיכנס ולסקר דברים שמתרחשים עכשיו, והם אומרים: לא, זה מלחיץ.

אורלי וילנאי: אל תראי לאוכלוסייה סקאדים ישנים כי זה נורא ידאיג אותם עכשיו.

אורלי וילנאי: השאלה אם אתם שותפים לדעה הזאת או שאתם חושבים שבשגרה, לקראת חירום יש מקום לעשות דברים קצת יותר מיוחדים.

אורלי וילנאי: אם יש לכם שאלות לגבי ההיערכות שלנו לשעת חירום, כמו שאמר נועם יפה, אז יש לנו ענין של תרגום לשפת סימנים לאוכלוסייה כבדת שמיעה וחרשים, ויש גם היערכות לשפות שונות.

אורלי וילנאי: דרך אגב, בטלוויזיה אין עדיין שידורים בספרדית.

אורלי וילנאי: יש ברוסית, באמהרית ובאנגלית.

צבי מעיין: יש כוונה לתרגם את הכתבות האלה או שוויתרתם על זה?

אורלי וילנאי: לצערי, אני לא יודעת שזה בכלל עלה ואני מתכוונת להעביר את זה הלאה.

אורלי וילנאי: אני חושבת שבטלוויזיה, מפני שהזמן כל-כך יקר באינפורמציה לשעת חירום, קשה מאד להקדיש את זמן המסך הזה להסבר בעוד שפה.

אורלי וילנאי: לכן בחרו שלוש שפות שיהיו המרכזיות והמובילות, ואני מניחה שהשאר יקבל ביטוי ברדיו.

דבורה גיני-מלכי: מה עם כתוביות?

אורלי וילנאי: כתוביות צריכות להופיע גם בעברית.

אורלי וילנאי: בואי נחשוב איך ייראה המסך אם תוכנה כתוביות בכל השפות, לא יראו כלום.

דבורה גיני-מלכי: אבל אם את עושה כתוביות באנגלית, אי-אפשר לעשות כתוביות בספרדית?

אורלי וילנאי: תחשבי עם כמה שפות תופיעי על המסך.

אורלי וילנאי: את צריכה כתוביות בעברית, כי יש אוכלוסייה כבדת שמיעה שהם לא חרשים והם לא מבינים שפת סימנים והם צריכים לקרוא את הכותרות המרכזיות.

אורלי וילנאי: אז את מניחה רבע מסך או חמישית מסך כתוביות בעברית.

אורלי וילנאי: תוסיפי עוד באנגלית למעלה, אמהרית ורוסית, והמסך נגמר, לא נשאר שם מקום.

אורלי וילנאי: זה לא ריאלי.

נועם יפה: אני רוצה להוסיף על דברי אורלי וילנאי.

נועם יפה: כבר מחודש יולי הרדיו, בשיתוף עם פיקוד העורף, קיימנו מספר תרגילים עם פיקוד העורף, גם ברוסית בשיתוף ערבית, שם נתקלנו בבעיה של מונחים.

נועם יפה: כי השדרים שלנו אמנם יכולים לתרגם מיד נאום פוליטי, אבל היו קשיים עם מונחים מקצועיים הנוגעים להתגוננות.

נועם יפה: לכן היה התרגול הזה ובעזרת אנשי פיקוד העורף ובעזרת מומחים הגענו למינוחים הטכניים הנחוצים והם כבר שגורים בפי השדרים, אם וכאשר יהיה צורך לשדר בשפה הרוסית.

נועם יפה: כנ"ל לפי עצת משרד הקליטה, הובטח לנו שנקבל רשימה של מומחים במספר שפות שיוכלו לתת מענה.

נועם יפה: כבר התחלנו לדבר באופן כללי גם ברוסית וגם באמהרית, בלי להיכנס לפאניקה ובלי לעבור על ההנחיות של פיקוד העורף.

נועם יפה: למשל באמהרית קיבלנו שאלות ממאזינים מה ההבדל בין התקפה כימית להתקפה ביולוגית או גרעינית.

נועם יפה: זאת אומרת, בעזרת דובר צה"ל ופיקוד העורף מצאנו את האנשים המתאימים ואת התשובות המתאימות באופן כללי, שוב, בלי ליצור בהלה ללא צורך, ואנחנו מאד מרוצים כרגע, ונקווה ששיתוף הפעולה עם פיקוד העורף ועם דובר צה"ל יימשך כך גם אם ניכנס לחירום.

מרינה סולודקין: אני רוצה לשאול את אידה בן-שטרית, מנהלת גף מידע ופרסום במשרד לקליטת העלייה.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהעולים מארגנטינה הם אינטליגנטים והם רוצים שיחולקו להם חוברות, בהקדם, שיסבירו להם איך לנהוג בזמן התקפה.

מרינה סולודקין: אני חושבת שנציגת רשות השידור צודקת.

מרינה סולודקין: צריכים לעשות סרטים כלליים מה יכול לקרות, בלי להפחיד, אבל להסביר את זה בשפה אינטליגנטית.

אידה בן-שטרית: אני רוצה לאשר את הדברים שאל"מ בוכבינדר אמר.

אידה בן-שטרית: בשנה האחרונה מדובר בשיתוף-פעולה יוצא מן הכלל עם פיקוד העורף.

אידה בן-שטרית: מדובר ביוזמה של חנוך צמיר, משנה למנכ"ל משרד הקליטה, שהוביל יחד עם פיקוד העורף מערך שלם של מוכנות של עולים הן בעת שגרה והן בעת חירום, ואני בכוונה מבדילה בין הדברים משום שהמוכנות בשגרה תבטיח את ההתמודדות הטובה יותר בשעת חירום.

אידה בן-שטרית: אחזור בראשי פרקים על התחומים העיקריים בעת שגרה.

אידה בן-שטרית: התחום הראשון והעיקרי הוא כל מערך ההדרכה שבעצם בא להביא אל העולה ממש הביתה – הכוונה לקבוצות עולים שאתם נפגשים אותם מדריכים - את כל מכלול המידע הזה שהוא לא יכול לקבל כמו כל אזרח ישראלי.

אידה בן-שטרית: מסתבר שיש מידע שלם שהוא לא מובן מאליו.

אידה בן-שטרית: נקודת המוצא היא שכל מי שאחראי על המידע ועל ההכנה של אזרחי מדינת ישראל הוא פיקוד העורף, לרבות העולים החדשים.

אידה בן-שטרית: אנחנו נרתמנו לסייע לפיקוד העורף בכמה רמות.

אידה בן-שטרית: א.

אידה בן-שטרית: ברמת הנגישות לעולים החדשים, ברמת הנגישות למאגר מומחים דוברי שפות, ברמת הנגישות עם עובדי תפוצה והפצה של חומר מידע, ברמת האיום הממשי בכל השפות הנכתב על-ידם, המידע הכתוב והסרטים.

אידה בן-שטרית: אנחנו ראינו את החומר, עשינו הגהות והערנו הערות.

אידה בן-שטרית: זה אולי נראה פשוט לתרגם ערכת מגן או מקלט או מרחב מוגן.

אידה בן-שטרית: באנגלית למשל, אותה מלה תהיה לארבעה מושגים.

אידה בן-שטרית: צריך לשבת ולייצר שפה מקצועית מתאימה בתחום המיגון.

אידה בן-שטרית: שלא לדבר על ראשי התיבות, שיש הרבה מאד כאלה.

אידה בן-שטרית: אני נכחתי ביום עיון שעשה פיקוד העורף לארגוני מתנדבים.

אידה בן-שטרית: הוא בא מוכן עם מיטב המומחים שלו, אבל המומחים דיברו בשפה צבאית.

אידה בן-שטרית: העולים ישבו ושאלו זה את זה: מה זה?

אידה בן-שטרית: זאת אומרת, הם עשו מאמץ והביאו את החומר , אבל התפקיד שלנו הוא לעשות את ההתאמה, לעשות את התיווך הנכון על-מנת שבסופו של דבר המידע יגיע.

אידה בן-שטרית: זה בענין הדרכה.

אידה בן-שטרית: אנחנו יזמנו את כל הענין הזה של מערך שיעור באולפנים.

אידה בן-שטרית: מסתבר שיש קלטת וידאו יפהפיה, אבל היא צריכה להיות מלווה במדריך שעומד וצופה יחד עם הכיתה ומצביע איך מתמגנים ולמה זה חשוב.

אידה בן-שטרית: מסתבר שבין הנתונים של מאות אלפי ישראלים שלא באו להצטייד בערכות מגן יש קבוצות של עולים חדשים.

אידה בן-שטרית: לפני שנה הפקנו מיד דף מידע בשש שפות והפצנו אותו בכל מקום אפשרי, כולל אולפנים, שבו הזמנו את העולים לבוא ולהצטייד ולרענן את ערכת המגן.

צבי הנדל: מה פירוש "כולל אולפנים"?

צבי הנדל: האם דף המידע הגיע לבית הפרטי של הזקנה בנצרת עלית?

אידה בן-שטרית: כן.

אידה בן-שטרית: אחד היעדים שלנו בכלל בהפצת מידע הוא להגביר את הנגישות למידע.

אידה בן-שטרית: הדרך שלנו להגיע אל העולים, אם אנחנו לא רוצים להוציא הון עתק באמצעות עיתונים, אנחנו עושים זאת באמצעות מוקדי משרד הקליטה, באמצעות האולפנים, באמצעות מתקני מידע ברשויות המקומיות, כך שאנחנו משתדלים להגיע אל כל העולים במירב המאמצים.

צבי הנדל: אני לא מבקר, אני רוצה לדעת נתונים.

צבי הנדל: מהדברים שאמרת אפשר לחשוב שהעולים יודעים עכשיו הכל.

אידה בן-שטרית: להפך.

אידה בן-שטרית: דף המידע בסך-הכל מזמין את העולה להצטייד.

אידה בן-שטרית: עוד לא אמרתי שהוא יודע.

אידה בן-שטרית: להפך, כך צריך להתייחס לענין של ההסברה המקדימה, שלדעתי היא ממש חיונית, ואנחנו עוד לא נמצאים בעיצומה.

אידה בן-שטרית: לחלוטין לא.

אידה בן-שטרית: אני מדברת על משהו קטן, בסיסי, שגם הישראלים לא עושים.

אידה בן-שטרית: בפיקוד העורף יש שורה של פרסומים שנמצאים עכשיו בהכנה, חלקם בגדר מידע נצור.

אידה בן-שטרית: מידע נצור פירושו שמלכתחילה התקבלה החלטה – וזה ענין של מדיניות – לא להפיץ אותו.

אידה בן-שטרית: אבל אנחנו הצלחנו לשכנע את פיקוד העורף לקחת את המוצר המסוים הזה, שהוא בין 50 עובדים, שיש בו מגוון של אינפורמציה החל מאיך בודקים אם הדלת אטומה ואיפה קונים את הגומי כדי להחליף, ואיזה ציוד בסיסי מכינים על-מנת להכניס לתוך החדר האטום.

אידה בן-שטרית: המוסף הנצור הזה, אחרי שהוא יקבל את אישור האלוף, נמצא כבר בהליכים של מכרז לתרגום מקצועי.

אידה בן-שטרית: כלומר, צריך לייצר את השפה המקצועית המתאימה גם ברוסית, באנגלית, בספרדית ובאמהרית.

אידה בן-שטרית: אני אשמח אם פיקוד העורף יוסיף למכלול השפות את הצרפתית, כי אנחנו לא מעלים על דעתנו שלא להפיץ פרסומים בכל מיני תחומים.

אידה בן-שטרית: אני חושבת שצריך לכלול את השפה הצרפתית בתוך השפות העיקריות.

אידה בן-שטרית: אני רוצה להתחבר לענין של הסברה מתאימה.

אידה בן-שטרית: המדיניות של מידע נצור היא מדיניות של מדינה.

אידה בן-שטרית: אני לא יכולה להתערב בזה.

אידה בן-שטרית: אבל ברגע שתזניקו את המידע הזה, לישראלי זה בסדר בזמן שתזניקו.

אידה בן-שטרית: לעולים זה לא בסדר.

אידה בן-שטרית: זאת אומרת, כדי שהעולה יהיה מוכן כמו הישראלי בזמן ההזנקה, הוא צריך "פור" של חצי שנה לפחות.

אידה בן-שטרית: זאת אומרת, צריך עכשיו להתחיל לטפטף את המידע.

מרינה סולודקין: נכון מאד.

מרינה סולודקין: אני תומכת ברעיון הזה.

אידה בן-שטרית: אנחנו ניסינו כבר לעשות את זה ולהתחיל לבנות מידע עיקרי מתוך המידע הנצור של פיקוד העורף, אבל אז עלה אצלנו חשד שיכול להיות שאנחנו לוקחים אחריות על מידע שהוא לא באחריותנו, ופה הדילמה לא נפתרה עדיין.

אידה בן-שטרית: משרד הקליטה, עם כל הכבוד, מוכן עם כל הצוות שלו לקחת את המידע הזה, אחרי שהוא יקבל את האישור של האלוף, או של פיקוד העורף, ולהפיץ אותו.

אידה בן-שטרית: אבל מה יקרה אז עם האחריות?

אידה בן-שטרית: זאת לא אחריות של משרד הקליטה, ואנשים שאלו אותי: מה יקרה אם בגלל המידע המסוים - - -

צבי הנדל: התשובה פשוטה מאד: עד שפיקוד העורף לא מאפשר, לא מפיצים.

מיכאל גינקר: אם אנחנו מדברים על המודעות של העולים בנוגע למצב חירום אפשרי, הרשות המקומית היא אחד הגורמים המרכזיים.

מיכאל גינקר: המצב ברשויות המקומיות הוא שונה וזה מאד תלוי בפעילות של מחלקת הקליטה בכל רשות ורשות.

מיכאל גינקר: לפעמים יש לנו דוגמאות של שיתוף-פעולה מצוין בין מח' הקליטה למחלקות אחרות ובין פיקוד העורף אפילו.

מיכאל גינקר: ראש מח' קליטה בכרמיאל הוא גם ראש מערכת פס"ח.

מיכאל גינקר: זה מאד חשוב שהם בתוך העניינים האלה כי הם שולטים במידע, משתתפים בתרגילי פס"ח ומעבירים את המידע הלאה.

מיכאל גינקר: זה גם ענין של המקומונים שמדברים בשפת העולים, בעיקר מחבר העמים.

מיכאל גינקר: זה מאד חשוב.

מיכאל גינקר: יש מקומונים שכן נתמכים על-ידי הרשות ויש מקומונים שהם בבעלות של גופים פרטיים.

מיכאל גינקר: אבל זה מאד חשוב שיהיה שיתוף-פעולה.

מיכאל גינקר: בחלק מהמקומות כן מעבירים מידע בנוגע למצב חירום.

יהודית זהר: אני הייתי ביום עיון של פיקוד העורף וזה היה מאד טוב, מכיוון שבעקבותיו התחלנו לתת את כל אותם דברים.

יהודית זהר: הכנסנו הרצאות לאולפנים כשלא היו חיילות דוברות שפה מטעם התאחדויות העולים על-מנת לתרגם.

יהודית זהר: הפגשנו אותם עם עולים שעברו את מלחמת המפרץ כדי שידברו עם מישהו שחווה את החוויה, ויצרנו קשר עם בתי-ספר – כתות י"א וי"ב וגם עם סטודנטים כדי לעזור לקשישים בדירות הישנות של "עמידר" או בדירות בשכירות כדי למגן, להכין חדר אטום או איזה שהוא מרחב מוגן.

יהודית זהר: אבל אני מדברת על החוברות, כי זאת היתה השאלה שלך, חברת-הכנסת סולודקין.

מרינה סולודקין: נכון.

יהודית זהר: היו שם חוברות, שאני לקחתי כמה מהן לחיפה, ונאמר לנו שאנחנו נקבל אותן אחר-כך באמצעות המחוז, אבל הן לא הגיעו.

יהודית זהר: וזה לא היה חומר נצור, זה היה חומר שכן אפשר היה להפיץ.

אידה בן-שטרית: יש החלטה לא להפיץ את זה.

יהודית זהר: אני מדברת על "ברושורים" קטנים.

אידה בן-שטרית: הברושורים האלה לא מוכנים עדיין.

צבי הנדל: זה לא נצור, זה יגיע.

צגה מלקו: בשנת 1991 אני העברתי את ההודעות מתי להשתמש במסכה ומתי להוריד אותה.

צגה מלקו: העולים במרכזי קליטה, שלא היתה להם מספיק אינפורמציה, נשארו עם המסכות במשך שמונה שעות.

צגה מלקו: אני חושבת שזה לא נכון לחכות למצב חירום.

צגה מלקו: קשה להסביר לעולה מה זה מלחמה, במיוחד כשמדובר בעולים יוצאי אתיופיה שלמעלה מ-90% מהם לא יודעים קרוא וכתוב.

צגה מלקו: לכן כל מה שנאמר פה הוא לא רלוונטי לאוכלוסייה שלנו, כי להם אין פאקס, לא עיתון ולא אינטרנט, ולכן אין טעם לחכות לדקה התשעים.

צגה מלקו: אני חושבת שצריך להתחיל לעשות את זה טיפה-טיפה ולא להכניס אותם לפאניקה, כמובן, אבל ליידע אותם, כפי שאידה אמרה, ברמה של אוכלוסייה ותיקה.

יעקב צבג: אנחנו עובדים בשיתוף-פעולה יוצא מן הכלל עם המחוז של משרד הקליטה ואנחנו עובדים בכוונה לטפטף את זה דרך רכזות הקליטה לתוך השכונה ולתוך האוכלוסייה שיהיה לה הכי קשה אחר-כך להבין את זה בבת-אחת.

יעקב צבג: זאת הדרך שאנחנו בחרנו בה כדי להתמודד עם הבעיה.

צבי הנדל: יישר כוח.

צבי הנדל: אני באמת שמח שיש קשרים בין הממסד לובש המדים, שאחראי בצורה פורמלית, לבין הגורמים האזרחיים, להעברת מידע וקשר רציף וכו'.

צבי הנדל: הקשר הזה הוא מבורך, ודאי במקרה הזה של פיקוד העורף שמתעסק ממש עם אוכלוסיות שונות.

צבי הנדל: אבל היו גם זמנים אחרים, ולמרות שזה כל-כך טבעי וכל-כך מובן מאליו, הצבא היה קצת בנתק, למרות שהשירות צריך להינתן לאותם אזרחים.

צבי הנדל: אחד הדברים שאני מזהה פה לגבי עולים חדשים הוא שיש סוגים שונים של עולים חדשים, כשהמרחק בין קבוצה לקבוצה הוא מאד גדול.

צבי הנדל: יש אוכלוסיות של עולים חדשים ברמה אינטלקטואלית מעל ומעבר לממוצע, אין לנו בעיה של הבנה אתם, גם לא בדקה התשעים.

צבי הנדל: אבל יש אוכלוסיות, כמו שנאמר כאן, שקצב העיכול הפנימי שלהן הוא ארוך יותר.

צבי הנדל: לא עולה על דעתי איך לעשות חלוקות ברורות בענין, אלא בכלי של סקרים מאד ממוקדים לאוכלוסיות מסוימות.

צבי הנדל: יכול מאד להיות שיש אוכלוסיות שחיות בפחד בבתים ואנחנו לא יודעים אפילו, והן שייכות לקבוצה הומוגנית מסוימת, ויכול להיות שלאותה קבוצה צריך לתת טיפול דרך תוכנית רדיו, עיתון או טלוויזיה ואתה מפרק שם את המתח.

צבי הנדל: אני חסיד גדול של לא לעשות פאניקה, ולפעמים קשה מאד לקבוע את הגבולות המדויקים.

צבי הנדל: צריך להיזהר, כי לעתים הפאניקה יוצרת נזקים הרבה יותר גדולים מחוסר מידע.

צבי הנדל: כאמור, הגבולות לא ברורים, ולכן אני מציע שבמקביל לכל מה שאתם עושים, והוא מבורך, אני רואה תמונה כללית שלא מאד מטרידה אותי.

צבי הנדל: גם לגבי השאלות של נצרת, כדוגמה, אני מקווה שההנחיות שאתם מעבירים לרשויות הן ברורות ומובנות, כך שהרשות תדע לספר לאותה גברת מנצרת שיש לה כתובת בעירייה.

צבי הנדל: פה צריכה להיות הנחיה מקצועית, כי לא כל עירייה יש בה את הרמות המקצועיות המספיקות.

צבי הנדל: אני יותר רגוע לגבי ערים גדולות שיש להן כוחות יותר מקצועיים, אבל לא כל עיירה קטנה או מועצה אזורית או מקומית יש בתוכה הכוחות הטבעיים בשביל להפיק לקחים מדויקים ולא לעשות שטויות.

צבי הנדל: כאן ההנחיות של פיקוד העורף, המרוכזות, הארציות, הן חשובות מאד.

צבי הנדל: דבר אחרון, כלי התקשורת, שאתם צריכים לנצל אותם – א.

צבי הנדל: בהקשר של עשיית סקרים כאלה או אחרים וקבוצות מיקוד.

צבי הנדל: ב.

צבי הנדל: גם להרגעה.

צבי הנדל: זאת אומרת, תהיו בקשר עם כלי התקשורת - אין לי ספק שהם יהיו פתוחים לענין הזה - בתוכנית רגילה, לא להמציא עכשיו משהו.

צבי הנדל: יתקיים ראיון שבו תישאל השאלה ואז אותו מתראיין יענה – זו טכניקה שכולנו מכירים אותה – שלא כדאי להיות בפאניקה.

צבי הנדל: אנחנו לא מפרסמים מידע כי כרגע עוד אין שום בעיה, וכו'.

צבי הנדל: המשפט הזה חוזר פעמיים – שלוש פעמים בשעות של צפיית שיא ופירקנו הרבה מוקשים בדרך בלי להסתיר דבר.

צבי הנדל: כמו שעושים את זה לא אחת בעברית, כך זה צריך להיות גם בשפות אחרות.

יוסף רוזן: בהתאם להרגל של האוכלוסייה הרוסית, כל מה שאתה תגיד "לא" הם יבינו "כן", כי הם לומדים בין השורות.

צבי הנדל: היועצת לענייני רוסים שיושבת לימיני אומרת שזה לא תמיד כך.

צבי הנדל: לא כולם פרנואידים.

אידה בן-שטרית: ברוח הדברים שלך, זה הסיכום שהגענו אליו עם "קול ישראל".

אידה בן-שטרית: אבל לא רק זה.

אידה בן-שטרית: לכן אנחנו מכינים מאגר של מומחים דוברי שפות בכל מיני תחומים, על-מנת שיוזמנו ביוזמת כלי התקשורת להתראיין.

צבי הנדל: אני מצפה שבפיקוד העורף תהיה בענין הזה כל החוכמה הפסיכולוגית, הארגונית והאחרת.

צבי הנדל: אנשים שיודעים לחשוב גם ברוסית וגם באמהרית.

מרינה סולודקין: אני רוצה שוב להודות לכל האנשים שהגיעו ודיווחו לנו את המידע שיש להם.

מרינה סולודקין: אבל אני רוצה להדגיש שבעבודה שלי בקרב האוכלוסייה דוברת רוסית אני נתקלת בגלי פאניקה.

מרינה סולודקין: אני בעד הרעיון ששמענו כאן – מידע מוקדם וחלוקת מידע כתוב, וגם הקרנת סרטים כלליים, אולי עם כתוביות בשפות שונות.

צבי הנדל: עכשיו?

מרינה סולודקין: כן.

אידה בן-שטרית: באולפנים זה קורה.

מרינה סולודקין: אני רוצה לומר לכם שבמרכזי קליטה זה מצוין.

מרינה סולודקין: אני מאד רוצה לראות את זה בטלוויזיה של רשות השידור וחבל מאד שלא הזמנו לכאן את נציגי ערוץ ישראל פלוס, שיתחיל לשדר בשפה רוסית ב-15 בנובמבר, וגם את נציגי NTV אינטרנשיונל שיש להם כל יום עשר דקות שידור.

מרינה סולודקין: כמי שהגיעה לארץ ב-26.1.1991 עם משפחה, עם הורים ועם ילדים כשהיו ההתקפות של סקאדים, אנחנו צריכים עכשיו בשנת 2002 לשדר בספרדית, כי הם היום עולים חדשים והם יהיו מופתעים ומפוחדים מאד, אם זה יקרה.

מרינה סולודקין: דבר שלישי, רשויות מקומיות.

מרינה סולודקין: אני מאד ממליצה לרשויות שיש בהן תיקי קליטה, לקיים אספות הסברה לזקנים, כי האוכלוסייה המבוגרת נכנסת לפאניקה.

מרינה סולודקין: תודה.

צבי הנדל: תודה רבה לחברת-הכנסת סולודקין שהעלתה את הנושא ותודה לכל העוסקים במלאכה.

צבי הנדל: הישיבה נעולה.

צבי הנדל: - - - - - - - -