ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 236, 2002-10-15 10:00

צבי הנדל: בוקר טוב לכולם, ברוכים הבאים.

צבי הנדל: ברוך הבא יושב-ראש הסוכנות, מר סלי מרידור, תודה שהתפנית.

צבי הנדל: זה מנהג שאנו נוהגים בכל תחילת מושב כנסת, לשמוע דיווחים הן מהשר - במקרה שלנו סגן השר לקליטת עלייה - והן מראש הממשלה של העם היהודי שעוסק בעלייה, יושב-ראש הסוכנות היהודית.

צבי הנדל: מר סלי מרידור, הבמה שלך.

סלי מרידור: תודה רבה אדוני יושב-ראש הוועדה, ידידי חבר הכנסת צבי הנדל, וחברי הכנסת.

סלי מרידור: אני מודה גם לאנשים מהסוכנות היהודית, למשל מר אריה אזולאי וראשי המחלקה לעלייה שנמצאים פה וכן לכל החברים האחרים שהוזמנו על-ידי הוועדה ומצאו לנכון להשתתף בדיון.

סלי מרידור: אני רוצה לדבר בהמשך על מה שעושים ומה שצריך לעשות בנושא עלייה וחינוך יהודי-ציוני.

סלי מרידור: אני רוצה להתחיל את הדיווח בהיבט של האיום הדמוגרפי הקטלני על העם היהודי.

סלי מרידור: רק לפני ימים ספורים מסרנו על התוצאות הראשונות של מחקר האוכלוסיה היהודית בארצות-הברית, שהיא הקהילה היהודית הגדולה בעולם, ובוודאי החשובה ביותר מחוץ למדינת ישראל.

סלי מרידור: אנחנו רואים תופעה קשה ביותר של ירידה במספר היהודים בהיקף שבעיני הוא מחריד.

סלי מרידור: המחקר השתמש בהגדרות דומות להגדרות שהיו לפני 10 שנים.

סלי מרידור: חשוב פה לא המספר האבסולוטי אלא המגמה וכיוון התהליך.

סלי מרידור: אם ב-1990 נמנו 5.5 מיליון יהודים בארצות-הברית, בשנת 2000 נמנו רק 5.2 מיליון יהודים.

סלי מרידור: אפשר לומר ש-300,000 יהודים הלכו לאיבוד בעשר שנים.

אמנון כהן: אולי הם עלו לארץ.

סלי מרידור: עד כמה שזה קשה לאבד 300,000 יהודים בעשר שנים, זה לא כל הסיפור.

סלי מרידור: אני מעריך שבעשור האחרון הגיעו לארצות-הברית עוד כ-200,000 יהודים.

סלי מרידור: כלומר האוכלוסיה היהודית המקורית בארצות-הברית, שמנתה 5.5 מיליון אנשים היתה צריכה לגדול ל-5.7 מיליון.

סלי מרידור: הגיעו לשם יהודים ממדינות חבר העמים בעיקר אבל גם ממקומות נוספים.

סלי מרידור: אנחנו מדברים על חצי מיליון יהודים שאובדים לעם היהודי מתוך 5.7 מיליון בתוך עשור.

סלי מרידור: זה אומר שאנחנו מאבדים כמעט 1% מדי שנה.

סלי מרידור: זה 9% בעשר שנים.

סלי מרידור: בעוד כמה חודשים יתפרסם מחקר מקביל, לא כל-כך רחב אבל משמעותי, על הקהילה היהודית השנייה בגודלה בעולם מחוץ לישראל - בצרפת.

סלי מרידור: גם שם יש לי יותר מיסוד סביר לחשוש שהמספר הכולל של יהודים בצרפת לא יהיה קרוב ל-600,000 אלא יהיה קרוב יותר ל-500,000.

סלי מרידור: עכשיו במדינות ברית-המועצות לשעבר מתנהלים שני תהליכים של מפקדי מדינה.

סלי מרידור: גם באוקראינה, מפקד שכבר נערך, וגם ברוסיה, מפקד שמתקיים ממש בימים אלה ואני חושב שיסתיים מחר או מחרתיים.

סלי מרידור: אני לא יודע כמה אנשים ירשמו את עצמם כיהודים אבל מאוד מדאיג אותי שתופעה דומה נגלה גם שם.

סלי מרידור: בחרתי להתחיל את הסקירה בציון העובדה שאנחנו מדברים על מציאות שבה אנחנו מאבדים - אני רוצה להיות זהיר ואופטימי - למעלה מ-50,000 יהודים כל שנה בתפוצות.

סלי מרידור: זה קורה בלי דם, בלי רעש וכמעט בלי בכי.

צבי הנדל: להיפך, מתוך שמחה, כי יש חתונות.

סלי מרידור: זה מתרחש ממש לנגד עינינו.

סלי מרידור: חלק מזה הוא תולדה של העובדה שהמשפחות היהודיות קטנות, לא מגדילות את המספר אלא פוחתות, לא מקיימות את המספר הבסיסי, את כמות הילדים למשפחה שמתחייב כדי לשמור על האוכלוסיה בגודל אפילו קבוע; והדבר השני כמובן הוא ההתבוללות.

סלי מרידור: יש שתי תשובות אסטרטגיות לעניין הזה: 1) עלייה; 2) חינוך יהודי-ציוני.

סלי מרידור: אני לא מכיר תשובה שלישית.

סלי מרידור: עלייה - משום שאם אנחנו מעלים יהודי לארץ אנחנו יודעים שהוא עולה על תוואי חיובי של ילודה וברוך ה' במדינת ישראל עדיין נולדים יותר ילדים יהודים, ואני מקווה שלעולמי עד, מאשר יהודים נפטרים ונקברים.

סלי מרידור: העולה גם נכנס לתוך מערכת שבה סכנת ההתבוללות במובן החריף שלה שואפת לאפס, או קטנה מאוד, ודאי אופן יחסי למה שקורה מחוץ למדינת ישראל.

סלי מרידור: חינוך יהודי-ציוני - בידיעה שמי שמקבל חינוך יהודי-ציוני, גאה ביהדותו, מחובר למדינת ישראל ורואה בה את מקור השמחה שלו, מקור העוצמה שלו ומקור ההזדהות שלו הסיכוי שהוא יתבולל יותר קטן והסיכוי שהוא יקים בית יהודי יותר גדול.

סלי מרידור: אני רוצה להגיד שני דברים לפני שאני מתייחס למספרים.

סלי מרידור: אני חושב שהוועדה הזאת חייבת, כמו שהיא עשתה בשנה שעברה בתחומים מסוימים, להיות מאוד מאוד נחרצת בקריאה שלה ובהשפעה שלה, גם על מדינת ישראל וגם על העם היהודי, לשים את הנושאים של העלייה והקליטה ושל החינוך היהודי-ציוני, של הצלת הדור הבא של העם היהודי, בראש סדר העדיפויות.

סלי מרידור: אם חס וחלילה 50,000 היהודים האלה שנעלמים כל שנה, ויש מי שיגיד שזה 70,000, היו נעלמים בעקבות מוות חס וחלילה - כולנו היינו יוצאים מגדרנו, אם לא מדעתנו.

סלי מרידור: כשזה קורה לנו יום-יום, יום-יום כ-150 יהודים נעלמים לעם היהודי, זה עובר ללא תשומת לב מספקת.

סלי מרידור: אגיד את זה בלשון הכי זהירה שאני יכול להגיד.

סלי מרידור: היינו פה בשנה שעברה ודיברנו על תקציבים שהופנו לקליטה, שהצטמקו או השתחררו כתוצאה מכך שהיו פחות עולים.

סלי מרידור: אמרנו שחייבים להפנות את התקציבים הללו כדי לשפר את תנאיי הקליטה, כדי שיבואו עוד עולים.

סלי מרידור: העניין הזה לא התקדם מספיק, ואני אומר את זה בלשון עדינה.

סלי מרידור: אנו קוראים למדינת ישראל להשקיע ביחד עם הסוכנות היהודית, אולי דולר מול דולר, בהצלת הנוער היהודי בעולם ובחיבורו לארץ, כי זה העתיד שלנו, כעם וגם כמדינה.

סלי מרידור: איך נהיה כאן אם לא תהיה לנו עתודה של עם יהודי, אם הנוער היהודי יילך לאיבוד?

סלי מרידור: בארצות-הברית בסקר הדמוגרפי האחרון נמצא כי האוכלוסיה היהודית יותר זקנה מהאוכלוסיה האמריקאית הכללית באופן משמעותי.

סלי מרידור: בעבר העם יהודי היה ידוע בכך שיש לו משפחות גדולות באופן יחסי לאחרים אולם היום המשפחה היהודית יותר קטנה ולכן גם האוכלוסיה יותר מבוגרת בממוצע, באופן השוואתי לאוכלוסיה הכללית.

סלי מרידור: אנחנו מאבדים את הילדים שלנו, את הדור הבא.

סלי מרידור: אלה הילדים שלנו, כיהודים, אבל גם שלנו כיהודים-ישראלים.

סלי מרידור: אני חושב שהוועדה צריכה לסייע לנו בסוכנות היהודית לצאת בקריאה לעם היהודי לשים את הנושאים האלה של עלייה ושל חינוך יהודי-ציוני בראש סדר העדיפויות של העם היהודי, לרבות בהקצאת המשאבים שלו.

סלי מרידור: אנחנו נמצאים במערכה בעניין הזה, במאבק.

סלי מרידור: זה לא פשוט.

סלי מרידור: יש עוד צרכים - מרובים צרכי עמך - ויש המון דברים חשובים.

סלי מרידור: אצטט יהודי יקר, מר שלמה הלל, שפעם שמעתי אותו בוויכוח בעניין הזה.

סלי מרידור: שאלו אותו לְמה צריך לתת כסף, לחסד או לעלייה ולחינוך יהודי-ציוני.

סלי מרידור: הוא אמר: בתחילת המאה ה-20 ובסוף המאה ה-19 היו בעולם יותר יהודים רעבים, וכל אחד מהם היה יותר רעב מהיהודים הרעבים של היום.

סלי מרידור: תודה לאל שהעם היהודי לקח את כל מה שהיה לו ושם אותו בהקמת מדינת ישראל.

סלי מרידור: אנחנו מוכרחים היום בצורה הכי ברורה לשים את הנושאים האלה, הלאומיים, הקיומיים, של עלייה וחינוך יהודי-ציוני בראש סדר היום שלנו.

סלי מרידור: אני מבקש לומר כמה דברים על מה שקורה בעלייה.

סלי מרידור: אני יודע שהיה פה אתמול סגן השר לקליטת עלייה ואני אשתדל לא לחזור על הדברים שהוא אמר.

סלי מרידור: יש ירידה מדאיגה בעלייה ממדינות חבר העמים.

סלי מרידור: אני מאמין שיש לה מספר סיבות: אחת, שהאוכלוסיה קטֵנה.

סלי מרידור: כל שנה יוצאים אחוזים נכבדים מתוך הקהילה הזאת.

סלי מרידור: אפילו אם נניח שיש בין מיליון ל-1.5 מיליון יהודים במדינות חבר העמים, והיו מגיעים ארצה 30,000, 40,000, 50,000 בשנה - אנחנו מדברים על עלייה של 3%-4%.

סלי מרידור: לצערנו הרב יוצאים משם אנשים גם לא למדינת ישראל.

סלי מרידור: מכל המקומות הכי נורא זה יציאת יהודים לגרמניה.

סלי מרידור: כבר למעלה מ-100,000 יהודים יוצאי ברית-המועצות חיים בגרמניה.

סלי מרידור: מצמרר לחשוב על זה בכלל.

סלי מרידור: הגרמנים בסדר מופתי מחלקים אותם, 5,000 פה, 7,000 שם, שיהיו מוזיאון יהודי חי בכל מקום, הכל מסודר, כל אחד רשום.

סלי מרידור: אני מניח שבערך 5% מהיהודים יוצאים מברית-המועצות, בין לעלייה ובין להגירה.

סלי מרידור: האוכלוסיה שם זקנה.

סלי מרידור: לפעמים בחלק מן המקומות יש עשר פטירות על לידה אחת.

סלי מרידור: זאת אוכלוסיה שקטֵנה ב-6%-7% כל שנה ולפיכך באופן טבעי גם מאגר העולים הולך וקטֵן כל שנה.

סלי מרידור: אני מניח שאם היינו ממשיכים רק עם המשתנה הזה, אם לא היה קורה שום דבר נוסף, אם היו ב-1998 46,000 עולים מברית-המועצות לשעבר אז היו צריכים להיות השנה, בפחיתה של 6% לשנה, 36,000 עולים משם.

סלי מרידור: אבל השנה יהיו, הלוואי, 20,000 עולים מברית-המועצות לשעבר.

סלי מרידור: אני אומר הלוואי.

סלי מרידור: אנחנו עושים שם עבודה אדירה ואני מקווה שזה יעזור.

סלי מרידור: לא כל ההכרזות שבאות מן הארץ עוזרות.

סלי מרידור: אני יכול להגיד שההכרזות של ראש הממשלה עוזרות מאוד.

סלי מרידור: חלק מן הדבר לדעתי מוסבר בכך שבשנת 1999 ובשנת 2000 עלו ארצה יותר מ-40,000 עולים, בגלל המשבר בברית-המועצות לשעבר.

סלי מרידור: היו כאלה שהתכוונו לעלות בשנת 2002 אבל הם הקדימו את עלייתם וכבר נמצאים איתנו.

סלי מרידור: הדבר השני הוא המצב בארץ.

סלי מרידור: אני ביקרתי שם לאחרונה.

סלי מרידור: הרושם שלי, שלא המצב הבטחוני אלא דווקא המצב הכלכלי, סוגיית התעסוקה היא הסיבה העיקרית שגורמת ליהודים שרוצים לעלות להסס.

סלי מרידור: מה המרכיב החיובי?

סלי מרידור: שאין שום ירידה במספר המשתתפים בפעולות של הסוכנות היהודית, באולפנים ובתכניות נוער בברית-המועצות לשעבר.

סלי מרידור: יש גידול במספר המשתתפים בתכניות לזהות יהודית - ואני אדבר על זה תיכף.

סלי מרידור: כלומר, הפוטנציאל הגדול קיים אך יש המתנה מסוימת.

סלי מרידור: הדאגה שצריכה להיות משותפת לכולנו, שההמתנה הזאת לרגע תהפוך להיות לנצח.

סלי מרידור: כבר היו מקרים בהיסטוריה היהודית שאדם דחה את עלייתו לשנה והשנה הזאת נמשכה ונמשכה ונמשכה.

סלי מרידור: המצב שם הוא לא סטטי אלא הוא מצב דינמי.

סלי מרידור: יש מאמצים, לפחות ברוסיה, להקרין לאוכלוסיה היהודית עתיד ורוד ברוסיה, ולא מאמצים של יושבי קרנות.

סלי מרידור: עשינו מאמץ ממוקד בשלוש ארצות ועכשיו נוספה לזה מדינה רביעית - אורוגוואי.

סלי מרידור: במקום אחד, לפי מיטב הבנתי, לא הצלחנו וזה דרום-אפריקה.

סלי מרידור: לא הצלחנו למרות התנאים המיוחדים, למרות המאמץ ההסברתי להביא לשינוי משמעותי במספר העולים מדרום-אפריקה.

סלי מרידור: בצרפת העלייה גדלה פי שניים, ואני מקווה שאולי אפילו קצת יותר מזה, עוד נראה עד סוף השנה.

סלי מרידור: ברור שהפוטנציאל גדול והעניין גדול, ויש הרבה מאוד רכישה של דירות בארץ.

סלי מרידור: כלומר, ברור שזאת קהילה עם פוטנציאל עלייה מאוד משמעותי.

סלי מרידור: אני מקווה שהשנה יגיעו מארגנטינה קרוב ל-6,000 עולים, לעומת 1,300-1,400 עולים בשנה שעברה.

סלי מרידור: זה בעקבות מאמץ ענק של מדינת ישראל, אני רוצה שתדעו את זה.

סלי מרידור: בנסיבות הלא פשוטות בארץ - ואתם חברי הכנסת בוודאי יודעים את זה טוב מאיתנו, חיים את זה, חווים את זה - המדינה נתנה תנאיי קליטה יותר טובים לעולי ארגנטינה, ועכשיו גם לעולי אורוגוואי, יותר ממה שמקבל כמעט כל אחד אחר.

סלי מרידור: גייסנו השקעה של הסוכנות היהודית בארגנטינה עבור יהודי ארגנטינה, ובהטבות הקליטה המיוחדות בארץ, ובסיוע הקליטה המיוחד שאנחנו נותנים, משהו כמו 50-60 מיליון דולר רק למשימה הזאת, והתוצאות מדברות בעד עצמן.

סלי מרידור: אבל אני אומר פה, אין לסוכנות היהודית - וזה חוזר למה שאמרתי קודם לגבי סדרי העדיפויות של העם היהודי ושל מדינת ישראל - אין לנו המשאבים להמשיך עם זה בשנה הבאה.

סלי מרידור: הפוטנציאל, חלון ההזדמנויות עדיין פתוח.

סלי מרידור: המצב בארגנטינה היום יותר קשה משהיה כאשר ישבנו פה וקיבלנו את כל ההחלטות שקיבלנו.

סלי מרידור: יש יותר יהודים במצב כלכלי קשה, יש פחות יהודים אופטימיים, יש אי-יציבות מכל מיני בחינות.

סלי מרידור: יש לנו אתגר מאוד גדול להבטיח לאותם יהודים שרצו לעלות בשנה הבאה שתהיה להם אפשרות לעלות.

סלי מרידור: אמרתי שלדעתי יש שתי תשובות: עלייה וחינוך יהודי-ציוני.

סלי מרידור: לחינוך יהודי-ציוני יש שתי מטרות: הוא מבטיח את העתודה לעלייה, והוא גם מבטיח את העתיד של העם היהודי.

סלי מרידור: נניח שיקרה אסון ויהיה יהודי טוב אוהב ישראל שלא יעלה לארץ - זה מול מצב שבו הוא יהיה אחד מתוך אותם 50,000-60,000 שמתאדים כל שנה, איך אומרים: "המציל נפש אחת מישראל ...".

סלי מרידור: אנחנו מאבדים 50,000 נפשות יהודיות, אולי 60,000 כל שנה וכמעט אין מושיע.

סלי מרידור: אני רוצה לומר בקצרה כמה דברים בתחום החינוך, ברשותכם, ואחר-כך אשמח לענות על שאלות.

סלי מרידור: אני רוצה לשתף אתכם בכמה מהלכים שעשינו השנה, שאני חושב שהם בעלי משמעות.

סלי מרידור: קודם כל, תכנית "הזהות היהודית" במדינות חבר העמים.

סלי מרידור: בשבילי זאת ההפתעה הכי משמחת בפעילות שלנו בשנתיים האחרונות.

סלי מרידור: יש לי הרבה דברים עצובים כל יום אז לפעמים גם מותר לי לשמוח.

סלי מרידור: ידענו שיש צורך, ידענו שהצורך נובע גם מן העובדה שיש שם אנשים שלא יודעים כלום.

סלי מרידור: 99.9% מהמקרים הם לא באשמתם.

סלי מרידור: ידענו שהם חושבים לבוא הנה וכאשר הם באים הנה חשוב שיידעו לא רק מה זה להיות ישראלי ולא רק לדבר עברית אלא גם מה זה להיות יהודי.

סלי מרידור: זה חשוב בשבילם וחשוב בשבילנו.

סלי מרידור: אמרנו: נצא עם תכנית של לימודים של מורשת ישראל, של זהות יהודית, של היסטוריה יהודית, של ערכים יהודיים ומסורת.

סלי מרידור: זה נעשה בהתנדבות, כלומר אף אחד לא מחייב אותם, אף אחד לא אומר להם שהם לא יקבלו אשרת כניסה לישראל אם הם לא ילכו לתכנית.

סלי מרידור: זה בידי לשכת הקשר ואף אחד לא אומר להם אפילו:

סלי מרידור: לא תקבלו כרטיס טיסה אם לא תלכו לתכנית.

סלי מרידור: השנה יהיו למעלה מ-30,000 בוגרים של התכנית.

סלי מרידור: אין תכנית של השכלת מבוגרים כמו זאת בעולם היהודי, ש-30,000 אנשים באים בהתנדבות לקבל קורסים בזהות יהודית, חלקם במקביל ובנוסף לתכנית האולפן שלהם.

סלי מרידור: יש לנו 40,000 איש שלומדים עברית באולפנים.

סלי מרידור: זה דבר אדיר.

סלי מרידור: אני רואה פה נציגים מהמכון ללימודי יהדות, שאני מקווה ומאמין שהוא תכנית ההמשך של המאמץ הזה (או שאנחנו תכנית המכינה).

סלי מרידור: אני מאמין שהפוטנציאל שאנחנו רואים שם והנכונות ללמוד במכון פה, אם רק נדע להביא לכך שייפתח צוואר הבקבוק של הגיור בסוף התהליך יווצר מצב שהרבה מאוד חרדות שמשותפות להרבה מאוד אנשים תיעלמנה.

סלי מרידור: כשאני רואה 35,000 איש שבאים במשך השנה לסמינרים של שישי-שבת, לעשת קבלת שבת, ללמוד על האבות, ללמוד מסורת - זה אינדיקציה חיובית ממדרגה ראשונה.

צבי הנדל: אולי תעשה את זה גם לוותיקים בישראל?

סלי מרידור: אם הוותיקים בישראל היו צריכים לעבור בית-דין לגיור כדי לקבל אישור לגיור, היינו נשארים מעט מאוד יהודים בארץ.

צבי הנדל: לצערי אתה צודק.

סלי מרידור: זה לא הדבר היחיד שאנחנו עושים.

סלי מרידור: אני רוצה לומר דברים שאנחנו עושים בהקשר של החיבור לישראל בכל העולם.

סלי מרידור: אני רוצה לשים את האצבע על מספר דברים קטנים אבל משמעותיים.

סלי מרידור: בישראל מתנהלת כעת מלחמה ולמרות זה יש מקומות שמהם נוער יהודי רוצה לבוא לארץ.

סלי מרידור: בדרך כלל מקומות שמהם רוצים לבוא לארץ במספרים גדולים יחסית הם מקומות שבהם אין קהילה שתשלם.

סלי מרידור: זה נכון לגבי ברית-המועצות לשעבר, זה נכון לגבי ארגנטינה, זה נכון במידה קטנה לגבי דרום-אפריקה.

סלי מרידור: אני מדבר במיוחד על ברית-המועצות לשעבר ועל ארגנטינה.

סלי מרידור: השנה החלפנו את הקהילה בתכנית Birth right ויבואו ארצה בין 3,000-4,000 סטודנטים יהודיים מברית-המועצות לשעבר ומארגנטינה במסגרת משותפת שלנו ושל Birth right, כמובן בשיתוף עם ממשלת ישראל ומדינת ישראל.

סלי מרידור: אני מאמין שהסיכוי שרבים מהם תוך שנה-שנתיים יעלו לארץ הוא גבוה מאוד.

יורי שטרן: מה זאת אומרת שהחלפנו את הקהילה?

יורי שטרן: במימון?

סלי מרידור: מארגנטינה התכוונו השנה להביא 500 סטודנטים.

סלי מרידור: לאחרונה פתחו את ההרשמה ונרשמו 1,800.

סלי מרידור: עכשיו אנחנו מחפשים את הכסף להביא עוד 1,000.

סלי מרידור: זה מראה שגם במציאות הקשה הנוכחית יש ביקוש לבוא לישראל.

סלי מרידור: מחבר המדינות נביא השנה 3,000 סטודנטים.

סלי מרידור: דבר שני זה לצאת אל הנוער היהודי.

סלי מרידור: בקיץ האחרון יצאו 1,500 מדריכים בוגרי צבא, חלקם אפילו תוך כדי שירות בצבא, להדריך קרוב ל-150,000 בני נוער יהודים במחנות קיץ בכל רחבי העולם היהודי.

סלי מרידור: זה דבר אדיר.

סלי מרידור: הוספנו השנה תכנית כמעט חדשה שנקראת "סמינרים ציוניים" לנוער היהודי שיושב בבתי-הספר ובקמפוסים ורואה CNN, רואה את כל הדברים שאנחנו רואים, קורא אותם עיתונים שאנחנו "משתגעים" מהם, אבל הוא מקבל את זה במנות יומיומיות וזה יוצר אצלו בעיה נפשית אדירה.

יורי שטרן: זה בשיתוף פעולה עם פקולטות לפסיכיאטריה ....

סלי מרידור: בפסיכולוגיה קיים המונח דיסוננס קוגניטיבי.

סלי מרידור: יש לו מצד אחד ישראל אחת שהוא רוצה להאמין שהיא קיימת, יש לו מצד שני ישראל אחרת שהוא שומע עליה בתקשורת, והוא לא יודע מה לעשות עם שתי המציאויות הללו, איך לחבר ביניהן.

צבי הנדל: קבוצה כזאת הבאתם לישראל לפני כמה ימים.

צבי הנדל: נכון?

סלי מרידור: גם הבאנו לישראל אבל גם שלחנו 280 יוצאי צבא לעשות סמינרים של שבוע ב-1,500 בתי-ספר יהודיים ברחבי העולם ובמרכזים קהילתיים כדי להביא להם ישראל חיובית, ישראל אמיתית.

צבי הנדל: נפגשתי לפגישה ארוכה וממצה עם אחד מאלה שבאו לישראל.

צבי הנדל: אני לא בטוח שהוא יצא פחות מבולבל מישראל אחרי שהוא שמע פוליטיקאים, באיזון הקדוש מהצד הזה ומהצד האחר.

סלי מרידור: בכל זאת, אם הייתי צריך להחליט עכשיו אם להביא אותו או לא - הייתי בעד להביא אותו.

סלי מרידור: חבר הכנסת צבי הנדל, נדמה לי שיש שלב כלשהו שמוכרחים לעבור של העמקה והבנת העובדה שיש צדדים שונים, פנים שונות ודיעות שונות כדי להיות מסוגל להתמודד עם הארגומנטציה, כי אחרת אתה נתקל בטיעונים הנגדיים פעם ראשונה כשאתה עומד בחזית.

סלי מרידור: עשו להם פה במידה מסוימת תרגיל ואימון לקראת העימות האמיתי.

סלי מרידור: אני לא רוצה להמשיך עוד ועוד.

סלי מרידור: אנחנו מפעילים גם מה שנקרא "חדר חכם".

סלי מרידור: העברנו יחד עם משרד החוץ קורס למסבירים יהודיים דרך האינטרנט, 8 קורסים ל-1,500-1,800 איש.

סלי מרידור: את העיקר אני רוצה להגיד: יש עלינו איום קיומי, תחשבו על זה, איבוד של 150 יהודים ביום, זה הכל.

סלי מרידור: אני לא יודע כמה זמן נשב פה, שעה או שעתיים.

סלי מרידור: בזמן שאנחנו יושבים פה נעלמו 10 יהודים.

סלי מרידור: אני לא יודע איפה הם: בארצות-הברית, באנגליה, בצרפת, ברוסיה, באוקראינה, באוסטרליה.

סלי מרידור: בזמן שישבנו פה - כבר יש 10 יהודים פחות.

סלי מרידור: התשובות ידועות והתפקיד שלנו כהנהגה להביא את מדינת ישראל ולהביא את העם היהודי לשים את הנושאים האלה בראש סדר העדיפויות.

סלי מרידור: תודה רבה.

צבי הנדל: תודה על דברי הפתיחה.

מרינה סולודקין: אני מאוד מודה ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת צבי הנדל.

מרינה סולודקין: אני מודה על הסקירה ששמענו עכשיו מפי יושב-ראש הסוכנות, מר סלי מרידור.

מרינה סולודקין: עקבתי אחרי הסקר הדמוגרפי שנערך בארצות-הברית.

מרינה סולודקין: אני חושבת שעלינו בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות לכנס ישיבה בנושא הדמוגרפיה היהודית בארצות-הברית.

מרינה סולודקין: ראיתי נתון מאוד מדאיג, שבקרב הנשים היהודיות בארצות-הברית בגילאים 30-34 ל-52% אין ילד ראשון אפילו.

מרינה סולודקין: אני חושבת שבדפוסים הדמוגרפיים בארצות-הברית, כמו בכל גולה, זה מדאיג.

סלי מרידור: הדבר המדאיג הוא שבאוכלוסיה הכללית האמריקאית רק ל-27% מהנשים בגילאים האלה אין ילד ראשון, ואצל הנשים היהודיות זה 52%.

רות בר-און: איך מסבירים את זה?

מרינה סולודקין: זה נובע מאורח חיים מסוים ומדמוגרפיה מאוד לא נכונה מבחינה לאומית.

מרינה סולודקין: שמעתי מפיו של מר סלי מרידור בישיבה אצל הנשיא על נושא הדמוגרפיה שבסוכנות לחקו את הנושא הזה לתשומת לב.

מרינה סולודקין: הם חושבים שצריכים לעודד הולדת ילד שני ושלישי במשפחות בתפוצות, זה מאוד חשוב.

יורי שטרן: כדאי גם אצלנו.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה תכנית מצוינת.

מרינה סולודקין: אנחנו מדברים עכשיו על איום קיומי, וזו הגדרה מאוד נכונה.

מרינה סולודקין: זה איום קיומי על העם היהודי.

מרינה סולודקין: דבר שני, אתמול הייתי בכנס של ארגונים חברתיים שנערך בכנסת.

מרינה סולודקין: לצערי נתקלתי במצב שארגונים חברתיים התקיפו נציגה של עולים, את מנהלת מרכז "ידיד" בחיפה, תקפו אותה והפכו את העולים למטרה.

מרינה סולודקין: הם אמרו: אנחנו עניים בגלל העולים.

מרינה סולודקין: יש לנו עימות פנימי.

צבי הנדל: עכשיו, גם אם את לא רוצה, את חברה של המתנחלים.

צבי הנדל: חצי אומרים שזה בגלל המתנחלים, חצי אומרים שזה בגלל העולים.

צבי הנדל: גם אם לא תרצי, נהיינו חברים עכשיו.

מרינה סולודקין: אני נמצאת במרכז המפה הפוליטית ואני לא צריכה להתנצל על כך.

מרינה סולודקין: אני מאוד מתנגדת לכך ששמים על מרכז המטרה את המתנחלים, או את החרדים, או את הקיבוצים, או את העולים ואומרים שמשם אפשר לקחת.

מרינה סולודקין: לדעתי בכוונה מסיתים לכיוונים כאלה מכיוון שהמדיניות הפיננסית לגמרי איננה נכונה.

מרינה סולודקין: מה שראינו אתמול בכנס באודיטוריום, 12 שנים לאחר תחילת העלייה הגדולה, הוא סימן מאוד מדאיג.

צבי הנדל: ד"ר צנגן ירחיב בנושא ההסברה של ארגוני עולים ושל עולים בחוץ-לארץ.

שמואל הלפרט: מה סדר הדיון?

שמואל הלפרט: הבינותי שנותנים קודם לחברי כנסת לשאול שאלות ואחר-כך נשמע תשובות.

צבי הנדל: אנחנו עושים דיון משולב ונשמע חברי כנסת ואורחים זה אחר זה.

דוד צנגן: אני כאן כאורח של מועצת ארגוני העולים.

דוד צנגן: אני מוכרח להגיד שברקע שלי בעבר כסטודנט הייתי שליח במזרח אירופה מטעם לשכת הקשר כיוון שיש לי דרכון זר אבל מאז לא עסקתי בתחום העולים.

דוד צנגן: אני רופא בכיר במחלקת הילודים בהדסה.

דוד צנגן: אני כאן מכיוון שנשאבתי לנושא ההסברה כאשר הייתי הרופא החטיבתי של חטיבה 5 שנלחמה בג'נין במבצע "חומת מגן".

דוד צנגן: מייד אחרי הלחימה דובר צה"ל ביקש ממספר קצינים לדבר עם העיתונאים ואני נחשפתי קצת לתקשורת.

דוד צנגן: דיברתי נגד טריה לרסן שהאשים אותנו בהאשמות חמורות ואז נחשפתי בעיתונות המקומית ובעיקר בתקשורת בעולם, ב-CNN, ABC, NBC וכל הרשתות השונות.

דוד צנגן: על הרקע הזה עלי לומר, למרות שההורים שלי הולנדים והייתי הרבה באירופה, הייתי גם שלוש שנים בארצות-הברית בהשתלמות ברפואה, לא הבנתי מה זה אנטישמיות עד שפגשתי את הסידרה של העיתונאים מכל העולם שראיינו אותי פה בארץ.

דוד צנגן: העיתונות הקשה ביותר כמובן היא העיתונות האירופאית.

דוד צנגן: גזבר מועצת ארגוני העולים ביקש ממני להירתם להסברה והסיבה היא מה שהרגשתי במערכת ההסברה הזאת.

דוד צנגן: זה לא המקצוע שלי וזה לא מה שאני אמור לעשות אך הרגשתי שיש חשיבות גדולה מאוד, עצומה, גם למישור של ההסברה כלפי חוץ לעיתונאים הזרים וגם להסברה כלפי פנים, לעם היהודי שיושב בגולה.

דוד צנגן: חשוב שאת ההסברה הזאת יעשו אנשים שיש להם רקע ושיונקים את השורשים שלהם מתוך אותם המקומות שבהם הם צריכים להסביר.

דוד צנגן: אני רוצה לתת דוגמה.

דוד צנגן: אשתי היא ילידת צרפת.

דוד צנגן: עיתונאי צרפתי מעיתון מכובד nouvelle observateur ראיין אותי והאשים בצורה הפרונטלית ביותר: אתם לקחתם ילדים בני 8-10, השכבתם אותם על מטעני צד ועליתם עליהם כדי להיכנס לבתים בג'נין.

דוד צנגן: כאשר אמרתי לו שזה שקר, שטויות ושאלתי מאיפה הוא ממציא שקר כזה הוא הוציא מהכיס פתק עם שמות של שלושה ילדים ערבים ואמר שאלה שלוש עדויות בלתי תלויות ממחנה ג'נין.

דוד צנגן: אמרתי לו שזה לא היה ולא נברא, אז הוא אמר: מלה שלך כנגד מלה שלהם.

דוד צנגן: אמרתי: איזה מלה שלהם?

דוד צנגן: הם אמרו שהיה טבח ולא היה טבח.

דוד צנגן: עצם זה שאדם שיש לו מאסטר מהסורבון, איש אינטליגנטי ביותר מציג את השאלה, זה כמובן פוגע.

דוד צנגן: למרות כל זה, סיפרתי לו שאשתי צרפתייה ושאני מכיר את פריס ונוצר איתו איזה קשר.

דוד צנגן: לפני שבוע וחצי קיבלתי ממנו שיחת טלפון.

דוד צנגן: הוא אמר שהוא רוצה לבוא אלינו הביתה לדבר עם הילדים שלי כי הם עושים סדרת כתבות על הסכסוך בין הפלשתינאים ליהודים.

דוד צנגן: הוא ישב אצלנו בבית כמה שעות, קיבל כוס קפה ועוגה ואני מוכרח להגיד - יש לי את הכתבה פה - שהכתבה יצאה הרבה יותר מאוזנת וראינו שיצא מפה בן אדם אחר.

דוד צנגן: אינני חושב שזה היה בשל כישרון שלי או של אשתי או של הילדים אבל אני חושב שהמגע האישי עם הבן אדם הוא חשוב.

דוד צנגן: אני חושב שהפוטנציאל של מי שיכול לעשות את זה אלו אנשים שעלו משם, שמכירים משם, שמדברים את השפה של שם.

דוד צנגן: זאת הנקודה הראשונה.

דוד צנגן: במסגרת ההסברה הזאת הייתי במספר ארצות, גם בארצות-הברית ובאוסטרליה.

דוד צנגן: פגשתי גם אנשים זרים, אבל גם את הקהילות היהודיות.

דוד צנגן: אני מוכרח מאוד לחזק, אבל אולי עם נימה קלה של ביקורת, לגבי עניין השליחויות של בוגרי הצבא.

דוד צנגן: בוגרי הצבא הם אנשים נהדרים, ישראלים נהדרים.

דוד צנגן: הבעיה בהרבה מהמקרים - ושמעתי את זה כשהייתי שם - היא הדוגריות שלנו, הצורה המאוד ישירה של הפנייה שלנו.

דוד צנגן: לפעמים אנחנו לא מבינים בדיוק אל מי אנחנו מדברים ואיך אנחנו מדברים.

דוד צנגן: אני חושב שלקחת לשם עולים שנמצאים כבר 10-15 שנים בישראל, שמעורבים בעשייה ומעורבים בכל מיני תחומים, כשהם מכירים את המקום - זה הרבה יותר טוב.

צבי הנדל: ביקשתי מהאורחים שד"ר צנגן יפתח כי סוד גלוי הוא שפעם ראשונה בהיסטוריה של האנטישמיות אחת הסיבות העיקריות לשנאה - לא שאנחנו אשמים בכך אבל כך זה נוצר - היא מדינת ישראל עצמה: המאבק עם הפלשתינאים, הקונפליקט הישראלי-ערבי וכולי.

מרינה סולודקין: זה לא חדש.

מרינה סולודקין: כך היה בברית-המועצות כל הזמן, שנאת יהודים בגלל מדינת ישראל.

סלי מרידור: זה אף פעם לא היה בגלל המדינה אבל השתמשו במדינה.

צבי הנדל: זה באמת לא עניין סוכנותי אבל נראה לי - וגם אתה, מר מרידור, עמדת על הדברים בין השורות - שהפעם אחת הסיבות המרכזיות לתחושה הקשה של היהודים בחוץ-לארץ, לסיכוי להזדהות עם ישראל, נראה לי שהכלי הזה לא מספיק מנוצל.

צבי הנדל: כשם שזינבתי והיכיתי באהבה את משרד החוץ כך אני רוצה לעשות איתך, למרות שזה לא תפקידך, מאחר שהזיקה שלך לעניין ברמה האישית והבנת העניין היא בוודאי עמוקה.

יורי שטרן: ראשית, כל הברכות.

יורי שטרן: כל פעם שאני שומע את הדיווחים על הפעילות הגדולה הזאת זה מרשים אותי מחדש ואני באמת מברך.

יורי שטרן: לנו היתה תכנית, וישנה תכנית ספציפית מאוד, שאתה שמעת עליה באחת הישיבות פה והוגשה לה הצעת תקציב, לגיוס העולים לצרכי הסברה באמצעות מועצת ארגוני העולים.

יורי שטרן: עשינו כמה צעדים בכיוון הזה.

יורי שטרן: למשל, הוקמה תת-ועדה בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

יורי שטרן: עשינו דברים פרקטיים, תדרוכים לפעילים מקרב הארגונים השונים, לפי השפות, אבל הדבר לא יתקדם מבלי שיהיה איש אחראי, יועץ מקצועי.

יורי שטרן: אנו נתקלים בכמה קשיים לוגיסטיים, כמו למשל דבר פשוט כמו תרגומים.

יורי שטרן: לארגוני העולים אין יכולת לתרגם מאמרים טובים מאנגלית לצרפתית או מעברית להולנדית.

יורי שטרן: יש דברים שביקשנו מהסוכנות לעזור.

יורי שטרן: בקשת התקציב נמצאת על שולחנך כבר 4 חודשים.

יורי שטרן: אני חושב שההשקעה פה היא באמת מאוד צנועה והתוצאה תהיה מוטיבציה חיובית כלפי ישראל.

יורי שטרן: באמצעות גיוס של העולים שנמצאים בארץ לתכנית הזאת המסר של העלייה מתחזק מאוד וזה מחזק את מוטיבציית העלייה גם בקרב התפוצות.

יורי שטרן: בכלל, כל פעם שהסוכנות מגייסת את העולים הנמצאים בארץ היא מרוויחה פעמיים.

יורי שטרן: אתה ציינת את היעד של חינוך יהודי-ציוני.

יורי שטרן: אני חושב שזה דבר באמת קריטי וחיוני.

יורי שטרן: גברת אלה לוי, עד לאחרונה נציגת הסוכנות בארצות-הברית ולפני כן במוסקבה, אמרה לי דבר שלא הייתי ער לו, שבלימודי הציונות שמקבלים העולים בארץ לא מוזכר כמעט כלל המאבק הציוני, לא בברית-המועצות ואני מניח שגם לא באתיופיה ובמקומות אחרים.

יורי שטרן: לו הפרק הזה היה נלמד, זה היה יוצר זיקה מיידית בין מי ששומע על הציונות לבין מה שהיה כאן לפני 12 שנה, לפני 20 שנה ולפני 50 שנה.

יורי שטרן: אלה יכולים להיות אירועים שקרו לבני המשפחה של השומע.

יורי שטרן: לא רק שזה חלק אינטגרלי מההיסטוריה שלנו אבל יש בזה כוח מאוד חזק של חיבור בין האנשים לבין החוויה הציונית, שמסיפור תיאורטי הופכת להיות משהו קונקרטי, קשור למקום, קשור לחיים שלהם.

יורי שטרן: אני חושב שצריכים לתקן את הדבר הזה כי מעבר לחשיבויות אחרות של הטיפול, יש לזה השלכה מיידית על החינוך הציוני ומה שהוא אומר לאדם בנובוסיבירסק או במקום אחר.

יורי שטרן: היום העולים מברית-המועצות לשעבר, רובם ככולם הם דווקא נציגים של האוכלוסיות החלשות יותר, פרט לנוער.

יורי שטרן: המשפחות מבוגרות, יותר בעייתיות, פחות משכילות.

יורי שטרן: זה קודם כל תורם לכישלון הקליטה.

יורי שטרן: אני חושב שהסוכנות צריכה, אולי יחד עם לשכת הקשר, לעשות תכנית מיוחדת, ונוכל להשתתף בזה בצורה אורגנית, ששמה דגש על החזקים.

יורי שטרן: כל שנה שאנחנו יותר ויותר נחלשים מבחינת הפרופיל של העולה, אנחנו גם פוגעים בעתיד.

יורי שטרן: זה לא רק תמונה סטטית.

יורי שטרן: דיברת על הגיור.

יורי שטרן: אני לא מבין למה שלא נפתח את מסלול הגיור בחבר העמים לגבי אלה שממילא זכאים לפי חוק השבות.

יורי שטרן: פוחדים לעשות שם גיורים כי כביכול זה יפתח את הדלת לכל מיני אנשים שסתם רוצים להגיע, אבל אלה שגם כך הם זכאיי חוק השבות, למה שעבורם לא נעשה את זה?

יורי שטרן: הרי אנחנו נרוויח הרבה.

יורי שטרן: זה דבר בעל משמעות לאומית.

יורי שטרן: כל אלה שהם חצי יהודים או רבע יהודים, או בני זוג של יהודים - עדיף שהם יבואו לכאן כבר לאחר מסלול הגיור.

יורי שטרן: אני חושב שנוכל לחבר פה קואליציה מאוד יפה ולגבות אותך.

אבשלום וילן: הכוונה לגיור רפורמי?

יורי שטרן: למה גיור רפורמי?

יורי שטרן: גיור שיפתור לאנשים את בעיותיהם.

יורי שטרן: אני יודע שהסוכנות עוברת לפעילות גם בתפוצות הרוסיות היהודיות בעולם ולא רק ברחבי ברית-המועצות לשעבר.

יורי שטרן: יש לכך חשיבות מאוד גדולה ואני רוצה לחזק את ידיה על מגמה זאת.

יורי שטרן: ודבר אחרון, אני חושב שאתם בפועל עוסקים הרבה מאוד בנושא ההזדהות עם ישראל ואין היום פעילות בתחום העלייה שלא קשור להזדהות עם ישראל.

יורי שטרן: הייתי מציע שתסמנו את זה כמשימה ספציפית של הסוכנות עם תקציב מיוחד שיכול להיות מחובר עם עוד ארגונים יהודיים וגם עם תקציבים ממשלתיים, ליזום אירועי הזדהות.

יורי שטרן: תכנית אחת כזאת הוגשה לך לעריכת כנס מדענים יהודים בשנה הבאה ביום המדע.

יורי שטרן: אני מציע שזה יסומן כאחת המשימות של הסוכנות, עם תקציבים יעודיים ועם כוח-אדם שכולו יוקדש לעניין הזה.

צבי הנדל: עוד נקודה שאני רוצה להעלות במסגרת הישיבה הזאת היא ההקשר של הקטנת העלייה וקליטתם של יהודי אתיופיה.

תמר דסטה: אמנם הגעתי לכאן עם נייר עמדה אבל קיבלתי אוזן קשבת.

תמר דסטה: לכן אניח למה שרשום לי ואתייחס לכמה דברים בצורה יותר מפורטת.

תמר דסטה: אין זה סוד שיהדות אתיופיה נאבקה שנים רבות, כשעוד היינו באתיופיה, כדי לעלות לארץ.

תמר דסטה: העובדה שלא הזכרת סביב השולחן הזה אפילו בחצי משפט את יהדות אתיופיה מוכיחה לי שעדיין התפיסה הזאת, שדוחה אותנו כמה שאפשר בכל הכוח, שרירה וקיימת, וקיבלתי לכך הוכחה היום.

תמר דסטה: לא שמעתי שהזכרת את יהדות אתיופיה אף לא בחצי משפט.

תמר דסטה: גם אתמול וגם היום שמעתי את הזעקה האמיתית שלכם, על כך שלא מוצאים יהודים, לא בארצות-הברית, לא ברוסיה, לא בארגנטינה ולא בצרפת, בזמן שיותר מ-20,000 יהודים מתים מרעב, ממחלות וממגפות במחנה באדיס-אבבה.

תמר דסטה: לאף אחד מכם זה לא מזיז.

צבי הנדל: מה עם יהודי גונדר?

צבי הנדל: את לא רוצה אותם?

תמר דסטה: הם עשו את הצעדה הארוכה הזאת מגונדר ומכפרים אחרים והגיעו לאדיס אבבה.

תמר דסטה: הם עשו לכם חצי עבודה.

תמר דסטה: אני מרגישה בעקבות דיוני הוועדה אתמול והיום שאני לא יכולה להגיד שאני חלק מהחברה הזאת.

תמר דסטה: יושב כאן אדם מכובד שאחראי על העלייה, שאחראי לעולים מכל המקומות.

צבי הנדל: מה את מבקשת?

תמר דסטה: אני מבקשת שהמדיניות תהיה זהה לגבי כל היהודים.

תמר דסטה: לא יכול להיות שבגלל שצבע העור שלהם אחר או בגלל שהם באים ממדינה נחשלת הם מאוסים, הם לא רצויים פה.

תמר דסטה: אני רוצה להזכיר לכולם שהאדמה שאנחנו יושבים עליה, אף אחד אין לו בעלות עליה.

תמר דסטה: כולנו יהודים ולי, כמו לכולם פה, יש זכות על האדמה הזאת.

תמר דסטה: אני חושבת שצריך לקחת את הדברים האלה לתשומת הלב.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לברך על הפעולות של הסוכנות ועל הנאום שאנחנו שמענו מיושב-ראש הסוכנות, מר סלי מרידור.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהוא צדק כאשר הוא אמר שהנושא הכלכלי הוא אולי ההסבר החשוב ביותר כעת להקטנת העלייה מברית-המועצות לשעבר.

ויקטור בריילובסקי: אבל הכלכלה היא לא בשליטה של הסוכנות ולא בשליטה שלנו.

ויקטור בריילובסקי: יש אספקט נוסף, שגם הוא לא ממש בשליטה שלנו אבל צריך לציין אותו.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה לדבר על כך שגרעין יהודי כבר יצא מברית-המועצות לשעבר אל ישראל.

ויקטור בריילובסקי: כמיליון זכאי חוק השבות שנשארו שם, רוב רובם באים ממשפחות מעורבות.

ויקטור בריילובסקי: כל הסיפורים בארץ על הבעיות של אמא של חייל בודד שמייד בתום שירותו הצבאי שולחים אותה מן הארץ, ובעיות של משפחות מעורבות, וכל מיני ציטוטים שאנחנו מכירים היטב מרבנים נכבדים שלנו, ועוד ועוד ועוד, כל אלה גורמים לרזוננס עצום בתוך ברית-המועצות.

ויקטור בריילובסקי: הם לא כל-כך מבינים מה התפקיד של הדברים האלה, איך לאזן את האינפורמציה שהם מקבלים.

ויקטור בריילובסקי: מצד אחד הם שומעים כל מיני ביטויים וכל מיני ציטוטים מאנשים נכבדים, ומצד שני יש התקדמות בקליטה, יש רצון לקלוט אנשים.

ויקטור בריילובסקי: הם לא מבינים האם יש רצון לקלוט אותם או אין רצון לקלוט אותם.

ויקטור בריילובסקי: עכשיו אחרי תחילת העלייה מארגנטינה כבר יש ביטויים מהסוג הזה בארגנטינה.

ויקטור בריילובסקי: יש האומרים שהיהודים בארגנטינה הם גויים וכך הלאה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שאפילו אם אין לנו שליטה על זה אנחנו צריכים לזכור את זה ולעשות איזון כלשהו, שאנשים יבינו שיש דבר כזה אבל במקביל יש גם דברים יותר טובים.

צבי הנדל: כך קורה בארגנטינה?

צבי הנדל: לא שמעתי על זה.

ויקטור בריילובסקי: גם חבר הכנסת שטרן וגם ד"ר צנגן אמרו שיכול להיות שכדאי לשלוח עולים ותיקים מכל מיני מדינות, שיש להם ניסיון חיים בארץ של 10-15 שנים ולהשתמש בהם כשליחי הסברה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזה מאוד חשוב, שזה רעיון מאוד טוב.

ויקטור בריילובסקי: עם העולים מברית-המועצות לשעבר כדאי לעשות את זה גם ברוסיה וגם באמריקה וגם בגרמניה.

אבשלום וילן: אמנם לא שמעתי את הסקירה אבל אני חושש מאוד שלראשונה מאז שאני מלווה את המערכת נכנסת איזה נימה של פוליטיזציה שאין לה מקום בנושא עלייה וקליטה.

אבשלום וילן: במסגרת הסוכנות היהודית והמשרד לקליטת עלייה כולנו מאוחדים, ללא שום הבדל בין זרמים פוליטיים, למען המאמץ המשותף.

אבשלום וילן: יש פרויקט מאוד ייחודי ומאוד יפה לדעתי, "בית ראשון במולדת" של התנועה הקיבוצית.

אבשלום וילן: זה פרויקט משותף לסוכנות, למשרד לקליטת עלייה ולתנועה הקיבוצית.

אבשלום וילן: עברו בו כמה אלפי משפחות, בשנה-שנתיים הראשונות להיותם בארץ ואחר-כך הם התפזרו.

אבשלום וילן: פעם ראשונה עכשיו שהמשרד לקליטת עלייה מנסה לקצץ כ-300,000 שקל, שזה יכול להרוג את הפרויקט.

אבשלום וילן: צר לי לומר שמכל הבדיקות שאני עשיתי אני מריח ריח לא טוב של נסיונות להורדות ידיים פוליטיות.

אבשלום וילן: אחרת, אין לי הסבר מדוע המשרד לקליטת עלייה, שהיה צריך להיות כמו הסוכנות, כמו התנועה הקיבוצית, הראשון לתמוך בזה פתאום לא מוצא את הכספים הדרושים.

אבשלום וילן: הפרויקט הזה עלול ליפול.

אבשלום וילן: אני מבקש ממך לנסות לעזור.

אבשלום וילן: אוי לנו אם אנחנו לא מסוגלים להתאחד סביב דברים כאלה בשל חשבונאות קטנה של שר כזה או אחר.

אבשלום וילן: אני אדבר עם השר.

אבשלום וילן: אין לזה מקום, זה לא צודק, זה לא ענייני, אין שום סיבה שזה יקרה, וחבל, כי אין לנו הרבה פרויקטים שרצים לאורך שנים בהצלחה.

אבשלום וילן: פעמיים בשנה אנחנו מביאים לפה את "נעלה" ומנסים לעזור להם להתקיים ולדלג על המשוכות.

אבשלום וילן: צר לי שאני צריך להעלות כעת בישיבת הוועדה את פרויקט "בית ראשון במולדת" שעד היום היה עליהם קונצנזוס כללי וזה עבד לשביעות רצון כללית.

אבשלום וילן: השר פתאום בחודשים האחרונים החליט לחסוך דווקא פה.

שמואל הלפרט: ראשית, אני רוצה לברך את יושב-ראש הסוכנות היהודית על המאמץ האדיר שהוא עושה כל זמן, ועשה השנה, לעליית יהודים מכל רחבי העולם, ובעיקר מארגנטינה.

שמואל הלפרט: הבאת 6,000 יהודים היא דבר חשוב מאוד.

שמואל הלפרט: אני חושב שעליית יהודים לארץ ישראל היא דבר חשוב ביותר וכל המדינה צריכה לתת לנושא הזה עדיפות ראשונה.

שמואל הלפרט: עם כל הביקורת שיש עלי בוועדה הזאת אני רוצה להגיד לך דבר אחד.

שמואל הלפרט: אף אחד מהיושבים בוועדה אינו יותר רגיש לנושא עליית יהודים ממני.

שמואל הלפרט: אבי זכרונו לברכה ישב בבית סוהר 6 שנים בשל היותו פעיל עלייה ברומניה, וגם אני ישבתי בבית סוהר.

שמואל הלפרט: אחרי ההקדמה הזאת ארשה לעצמי לשאול שאלה שתאמינו לי שהיא לא קנטרנית.

שמואל הלפרט: עם כל ההערכה שלי לעליית יהודים, שזה באמת הדבר החשוב ביותר, מתפרסמים נתונים שבוע אחר שבוע בעיתונות על כך שמספר הלא יהודים שמגיע לארץ עולה בהדרגה משנה לשנה ומגיע כיום ל-70%-80% מהעולים.

שמואל הלפרט: אני רוצה לשאול את יושב-ראש הסוכנות אם הדבר הזה מדויק.

שמואל הלפרט: יתכן שזה לא נכון אבל זה התפרסם על סמך נתונים רשמיים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

שמואל הלפרט: אם הדבר הזה נכון, אני רוצה לשאול מה האינטרס של מדינת ישראל בהבאת לא-יהודים לכאן.

שמואל הלפרט: יושב-ראש הסוכנות סיפר קודם כמעט בנשימה אחת על המאמץ האדיר להביא יהודים לארץ ישראל, על 6,000 יהודים שהוא מקווה שיעלו השנה מארגנטינה ועל הספק אם הוא יוכל לעשות את זה בשנה הבאה בגלל חוסר משאבים, כי לא יהיו 60 מיליון השקלים הנדרשים כדי להביא את אותם יהודים.

שמואל הלפרט: מצד אחד אנחנו משקיעים סכומי עתק בהבאת לא יהודים לכאן.

שמואל הלפרט: מצד שני, כאשר מדובר ביהודים מארגנטינה אין את המשאבים כדי להביא עוד 6,000 יהודים.

שמואל הלפרט: איך שני הדברים האלה מסתדרים יחד?

שמואל הלפרט: אדוני יושב-ראש הסוכנות היהודית, הדבר החשוב ביותר שאני רוצה לומר לך, ואתה יודע את זה בוודאי טוב יותר ממני, בעיית הבעיות היא הבעיה הדמוגרפית של העם היהודי, שהעם היהודי הולך ומצטמצם מיום ליום, משעה לשעה.

שמואל הלפרט: כמו שאמרת, בזמן שאנחנו יושבים כאן איבדנו 15 יהודים.

שמואל הלפרט: סטטיסטיקאים אומרים שבעוד 15 שנים - שזה לא הרבה למדינה - אנחנו נהיה מיעוט במדינת ישראל, והמצב בעולם הוא עוד הרבה יותר גרוע בגלל ההתבוללות, בגלל נישואי התערובת ובגלל כל מיני צרות.

שמואל הלפרט: אז זה מה שחסר לנו כאן, לעשות מאמצים להביא לא-יהודים לארץ ישראל?

שמואל הלפרט: יש אלפי יהודים שהגיעו לארץ ישראל ממדינות רווחה ומכל מיני מקומות כדי להבטיח שהילדים שלהם לא יתחתנו בנישואי תערובת.

שמואל הלפרט: ומה אנחנו עושים?

שמואל הלפרט: מביאים להם את הגויים לכאן, לארץ ישראל, שהילדים יוכלו כאן להתחתן עם גויים.

שמואל הלפרט: אין ספק שהתפקיד המרכזי של העם היהודי עכשיו צריך להיות חיזוקו של העם היהודי בארץ ובעולם.

שמואל הלפרט: זה צריך להיות הדבר החשוב ביותר בשביל כולנו.

שמואל הלפרט: ולא להביא לא יהודים לארץ ולגרום כאן לנישואי תערובת ולהתבוללות.

שמואל הלפרט: לכן אשמח מאוד לשמוע מה התכניות שלך כדי לצמצם את הגעתם של לא-יהודים לארץ ישראל.

שמואל הלפרט: יחד עם זה, אני רוצה לברך אותך על התכנית של חיזוק הזהות היהודית בעולם, שזה דבר חשוב מאוד, לא פחות חשוב מעליית יהודים מכל מיני ארצות.

שמואל הלפרט: אני בטוח שאני מדבר בשם כולנו.

שמואל הלפרט: אנחנו מחזקים את ידיך להמשיך בתפקיד החשוב הזה.

שמואל הלפרט: ולבסוף, אני חושב שלאור המצב הקיים בארץ ובעולם חשוב מאוד לקיים דיון מאוד יסודי, אולי אפילו בהשתתפות ראש הממשלה והגורמים הבכירים ביותר בארץ ובעולם, על עתידו של העם היהודי, לאור המצב הדמוגרפי וכדומה.

מריו לב: אני יושב-ראש התאחדות עולי אמריקה הלטינית.

מריו לב: אני רוצה לברך את הסוכנות היהודית, את מחלקת העלייה, על העבודה הרבה שהיא עשתה השנה כדי להביא 6,000 עולים מארגנטינה.

מריו לב: לפני שנה כשהתחלנו לדבר כאן על הפרויקט דיברו כמדומני על 3,000 כי חששו שלא יגיעו ושאחר-כך יהיה כישלון.

מריו לב: התחלנו ב-3,000 והגענו ל-6,000.

מריו לב: אני הייתי צנוע אבל אני חושב שיכולים להגיע גם ל-10,000.

נחמיה סיטרואן: בשנה הבאה.

מריו לב: אני חושב שחבל שהיום נדבר על צמצום.

מריו לב: נשארו לנו כחודשיים עד סוף השנה כדי להבהיר מה התנאים שאפשר לתת לעולים.

מריו לב: אסור לנו להשאיר ואקום, שבשנה הבאה העולה יחליט לדחות את העלייה בגלל שהוא לא יידע, אולי עוד חודשיים יחליטו לתת יותר הטבות, או פחות, או ישנו דברים.

מריו לב: צריכים ללמוד עכשיו מה העולים קיבלו, מה הם ניצלו מההטבות ולנסות לשנות את הדברים.

מריו לב: אני בטוח שאם היתה תעסוקה בארץ - לא היינו צריכים הטבות, לא היינו צריכים הרבה דברים.

מריו לב: הם מחפשים תעסוקה, הם מחפשים קצת ביטחון.

מריו לב: ההזדמנויות בארגנטינה הן יותר גדולות.

מריו לב: בארצות-הברית לא רוצים לקבל אותם, בספרד ובאיטליה סוגרים את הברז גם לגויים ולא רוצים לקבל אפילו ילדים של איטלקים או של ספרדים שהיגרו בעבר.

מריו לב: יש קהילות בדרום אמריקה שרוצות יהודים, ואני יכול להגיד לכם שיש גם כאלה שמנסים להחזיר לשם יהודים שכבר עלו לארץ, להחזיר אותם לקהילות.

מריו לב: בקהילות קטנות שהעלייה מחייבת אותם לסגור את בית-הספר או שאין להם מניין בבית הכנסת מנסים לתת קצת עזרה למשפחות עם ילדים קטנים שעלו לארץ ולהחזיר אותם לשם.

מריו לב: יש לנו עבודה מאוד קשה.

מריו לב: אני חושב שצריכים להחליט אילו תנאים, אילו דברים יותר חשובים לעולה בפוטנציה ולקבוע כמטרה לשנה הבאה להביא 12,000 עולים.

צבי הנדל: אדוני יושב-ראש הסוכנות, תודה על הסבלנות ועל הסובלנות.

סלי מרידור: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

סלי מרידור: לא נדרשתי לא לסבלנות ולא לסובלנות.

סלי מרידור: כל הדברים שנאמרו כאן נאמרו מלב אוהב ולפעמים גם כואב, הכל ראוי.

סלי מרידור: אתחיל בנושא העלייה מאתיופיה.

סלי מרידור: אני לא מרגיש שום צורך להתנצל בעניין כלשהו שקשור למאמץ של העם היהודי לעליית יהודי אתיופיה.

סלי מרידור: אנחנו מעריצים את העלייה מאתיופיה, את השמירה על המורשת היהודית באתיופיה.

סלי מרידור: אנחנו כואבים את השנים שזה לקח עד שמדינת ישראל הכירה בזכות של יהודי אתיופיה לעלות לארץ.

סלי מרידור: משזה קרה, ספק אם היה יהודי אחד מתוך למעלה מ-60,000 שעלו, שמהווים היום כבר קהילה של למעלה מ-80,000, שהסוכנות היהודית לא היתה איתו מכל הלב ובכל דרך אפשרית.

סלי מרידור: בזמן שאנחנו יושבים פה מתנהלת אצל מנכ"ל הסוכנות היהודית ישיבה שמנסה להביא להמראה רעיון נוסף שאנחנו יזמנו לפרויקט לאומי שיבטיח את השילוב המלא של יהודי אתיופיה במדינת ישראל.

סלי מרידור: אני אומר את זה מתוך ידיעה, לא כאיש הסוכנות היהודית אלא כישראלי.

סלי מרידור: יש לנו עוד הרבה מה לעשות כדי שנוכל להסתכל במראה ולהגיד לעצמנו שעשינו למען עצמנו ולמען האחים שלנו שעלו מאתיופיה מה שאנחנו צריכים לעשות.

סלי מרידור: אנחנו ממשיכים להיות מעורבים בזה כי אני חושב שזאת גם חובתו של העם היהודי.

סלי מרידור: אנחנו מעלים מאתיופיה כל יהודי, כל זכאי, כל מי שהגורמים המוסמכים של מדינת ישראל מכירים בו כזכאי על-פי חוק השבות.

סלי מרידור: אם יהיו 20,000 אנשים באתיופיה שמדינת ישראל תכיר בהם כזכאים על-פי חוק שבות, אנחנו נעלה אותם לארץ מיד.

סלי מרידור: לא חשוב מאיפה יבוא הכסף, מן הגורן, מן היקב, נעלה אותם לארץ מיד.

סלי מרידור: זאת אחת מן השליחויות ההיסטוריות שלנו, יחד עם החינוך, כפי שאמר חבר הכנסת הלפרט, ויחד עם מה שאמר חבר הכנסת יורי שטרן לגבי הסולידריות היהודית והקשר בין העם היהודי לבין ישראל.

סלי מרידור: אלה שלוש המשימות שלנו כלפי העם היהודי ומדינת ישראל: עלייה, חינוך, קשר.

סלי מרידור: המצב הקיים היום הוא שבאתיופיה לא מחכים אנשים, בוודאי לא במספר משמעותי, שיש להם אישור של מדינת ישראל שהם זכאיי עלייה לפי חוק השבות.

תמר דסטה: זאת הנקודה.

סלי מרידור: אם יהיו - נעלה אותם מיד.

סלי מרידור: אני כל-כך אוהב את עולי אתיופיה שגם את ההערה שלך אני מקבל בהבנה ובאהבה.

סלי מרידור: אני מבין שזה כואב אבל אני לא יכול לעזור במה שאני לא יכול לעזור.

סלי מרידור: עלתה פה שאלה לגבי ההסתייעות בעולים כשליחים למשימות שלנו.

סלי מרידור: אנחנו מסתייעים בעולים בכל המשימות שלנו.

סלי מרידור: תסעו למקומות העבודה שלנו בתפוצות ותראו איזה אחוז מתוך השליחים הם עולים חדשים שהפכו לישראלים.

סלי מרידור: לא עשיתי סטטיסטיקה אך במדינות חבר העמים אולי 80%-90% מהשליחים הם אנשים שעלו לארץ מברית-המועצות לשעבר, בארגנטינה בטח 70%-80% מהשליחים הם עולי דרום אמריקה דוברי ספרית, וכך ברוב ארצות העולם.

סלי מרידור: גם בשליחויות קצרות בכל תחומי הפעילות שלנו אנחנו כל הזמן משלבים עולים חדשים.

סלי מרידור: אני בעד להגביר מאוד את שיתוף הפעולה עם התאחדויות העולים.

סלי מרידור: יש לנו אינטרס לקבל את האנשים הכי טובים.

סלי מרידור: זה יעזור לנו במימוש המשימות, שהן לא של הסוכנות אבל הן שלנו.

סלי מרידור: אם אנחנו נצליח, זאת תהיה הצלחה שלנו.

סלי מרידור: אם ניכשל, הכישלון יהיה שלנו.

סלי מרידור: זה חשוב לעם ישראל.

סלי מרידור: עלתה שאלה כבדה, מה המעורבות הישירה שלנו בתחום ההסברה.

סלי מרידור: אין שאלה בכלל לגבי הוצאת עולים ותיקים, או פחות מוותיקים, לשליחויות של עידוד עלייה שיש בהן גם מרכיב של הסברה, לאירועי תרבות שבהם מוצגת ישראל בהיבט התרבותי.

סלי מרידור: לא לקחנו על עצמנו בצורה מוסדית את נושא ההסברה.

סלי מרידור: פעם היתה לנו מחלקה בתנועה הציונית להסברה ציונית אך היא נסגרה לפני 8-10 שנים.

סלי מרידור: ההנחה היא שמדינת ישראל עוסקת בהסברה ושלא צריך כפילות.

סלי מרידור: זה על שולחננו.

סלי מרידור: הסוגייה הספציפית הזאת עולה פה לא אחת, וכפי שאמר חבר הכנסת שטרן אפילו על שולחני מונח מכתב מזה 4 חודשים, ואנחנו נראה מה אנחנו יכולים לעשות כדי לקדם.

יורי שטרן: זה אפיק מאוד מיוחד.

סלי מרידור: אני יודע, ונעשה הכל כדי לקדם.

סלי מרידור: אבל יש שאלות הרבה יותר כבדות, למשל איך אנחנו נותנים עומק ציוני להסברה.

סלי מרידור: ההתמודדות האמיתית היא לא רק ברמה של סיסמה מול סיסמה.

סלי מרידור: אם אין עומק יהודי-ציוני, יבוא הרגע שבו הסיסמאות לא יספיקו, והעומק הזה לא תמיד קיים.

סלי מרידור: איך מפתחים את זה?

סלי מרידור: זה שאלה כבדה מאוד.

סלי מרידור: כדי לעשות את זה נכון צריך להשקיע הרבה מאוד משאבים, שאינם ברשותנו.

סלי מרידור: הנושא הבא שאני מבקש להתייחס אליו הוא הנושא שהעלה בכאב חבר הכנסת הלפרט, בנושא זכאיי חוק השבות שאינם יהודים על-פי הלכה.

סלי מרידור: קודם כל אני רוצה להבהיר, אנחנו מעלים לארץ רק מי שזכאי לפי חוק השבות.

סלי מרידור: אנחנו לא מחפשים אנשים שאינם זכאים לפי חוק השבות, אנחנו לא מחפשים גויים שאינם מוכרים על-ידי מדינת ישראל כזכאים על-פי חוק השבות.

סלי מרידור: אנחנו מעלים יהודי, או בן של יהודי, או נכד של יהודי ובני זוגם.

סלי מרידור: בני זוגם - בשל שיקול הומני בסיסי.

סלי מרידור: ביסוד העניין שכאשר אתה מעלה אדם זכאי אתה לא אומר לבן זוגו להישאר מאחור.

סלי מרידור: הרי יכולתי להגיד: זה חוק השבות, אני מבצע פקודות.

סלי מרידור: אם אתם המחוקקים תשנו את חוק השבות אז יהיה חוק שבות אחר.

סלי מרידור: אני לא נוקט בעמדה הזאת.

סלי מרידור: אני חושב שיהיה אסון אם אנחנו לא נביא את הילדים ואת הנכדים שרוצים לעלות.

שמואל הלפרט: אדוני היושב-ראש, מי כמוך יודע שהעלאת בן הזוג של הנכד של יהודי היא בעייתית.

שמואל הלפרט: בן הזוג הזה, שהוא לגמרי לא יהודי, יכול אחרי הגעתו לארץ להעלות עוד 50-60 אנשים מהמשפחה שלו.

יורי שטרן: זה לא נכון.

שמואל הלפרט: מה זה גֵר גורר?

סלי מרידור: השאלה הזאת למיטב ידיעתי היתה קיימת אך היא נפתרה לפני שנה על-ידי הפרשנות של היועץ המשפטי לממשלה.

סלי מרידור: אני רואה את הילדים האלה ואת הנכדים האלה.

סלי מרידור: אני רואה את חוסר הקשר בין השאלה אם האמא או האבא יהודים לבין התודעה של האיש.

סלי מרידור: בדרך כלל בברית-המועצות מי שאביו יהודי גם החזיק שם יהודי וגם נתפס בעיני הסביבה כיהודי.

סלי מרידור: במקרים רבים מי שאימו יהודייה החזיק שֵם של גוי ובעיני הסביבה ובעיני עצמו לא ראה עצמו כיהודי.

סלי מרידור: הדבר העיקרי שאני חושב שצריך לכוון אותנו, מעבר לעניין המוסרי, הוא שאלה ילדים מזרע ישראל.

סלי מרידור: אלה ילדים ונכדים שלנו, של המשפחה, שבאמת ממש על לא עוול בכפם נדחקו לשולי המשפחה.

סלי מרידור: הדבר שאותי הכי מעודד זה העובדה שהם רוצים לחזור הביתה, לא רק במובן הטריטוריאלי.

סלי מרידור: הם רוצים לחזור הביתה, רבים רבים מהם, במובן הערכי, במובן של כלל עם ישראל.

סלי מרידור: עובדה שכל-כך הרבה אנשים נרשמים לתכנית הזאת של "זהות יהודית".

סלי מרידור: אף אחד לא חייב להירשם אליה אבל הם באים כי זה מעניין אותם, כי הם רוצים.

סלי מרידור: אמר פעם זבולון המר שצריך לקרב את הרחוקים.

סלי מרידור: אלה רחוקים שלנו ואני חושב שאנחנו חייבים לקרב אותם.

שמואל הלפרט: מי מקים את הכנסיות ברמלה, באשדוד, ביפו?

סלי מרידור: במדינה שיש בה 300,000 עובדים זרים, שנדמה לי שאין בהם אף יהודי ואין גם אף אחד שאבא שלו היה יהודי או שסבא שלו היה יהודי, חבל שאנחנו ניטפל לאותם עולים שאבא וסבא שלהם היו יהודים ושלא יכלו תחת שלטון סטלין, חרושצוב, ברז'נייב וכל החבורה הזאת לקיים חיים יהודיים.

סלי מרידור: הם באים חזרה לארץ ורוצים להתחבר אלינו, כשיש לנו סיכוי ענק להפוך את הנכדים האלה ליהודים ממש.

סלי מרידור: שאל חבר הכנסת יורי שטרן למה לא נתחיל את הגיור שם.

סלי מרידור: קודם כל, אנחנו לא קוראים לזה גיור אבל הקורסים האלה לזהות יהודית מתואמים במידה רבה עם המכון ללימודי יהדות ואנשים שמתחילים שם, ובאים עם הידיעה שהם התחילו שם, באים בנקודת פתיחה אחרת לקורסים האלה.

סלי מרידור: חשבנו בשלב כלשהו לעשות מהלך דומה לזה שנעשה בזמנו בוינה על-ידי הרבנות.

סלי מרידור: אז עשו קורס מרוכז של חודש או של חודשיים וגיירו יהודים לפני הגעתם לארץ.

סלי מרידור: חשבנו, אגב, לא לעשות את זה בתוך ברית-המועצות מתוך שיקולים של זהירות מדינית, שמא יאמרו שאנחנו עוסקים בהמרת דת ודברים מסוג זה.

סלי מרידור: אני לא יודע אם החששות מוצדקים או לא מוצדקים, יכול להיות שאפשר לסכם את זה עם השלטונות שם.

יורי שטרן: אין כאן המרת דת כי הם לא בני דת אחרת.

סלי מרידור: אינני יודע.

סלי מרידור: היתה הערכה שאפשר לעשות את זה במדינה שלישית.

סלי מרידור: בסופו של דבר התנאי מבחינתנו היה שייצא בית-דין מן הארץ ויגייר אותם לפני שהם באים ארצה, כפי שהיה בשנות ה-70.

סלי מרידור: זאת אומרת, הם יבואו לארץ ויכנסו לתוך המסלול כיהודים.

סלי מרידור: כששואלים אותי מה הדבר הכי משמח, אמרתי בהתחלה: 35,000 שלומדים זהות יהודית.

סלי מרידור: ומה הכי מעציב?

סלי מרידור: אני לא יכול להגיד לכם עד כמה כואב לי לראות שיש אנשים שבאו לארץ ולמדו שנה שלמה, מעבר לעברית, 400 שעות.

סלי מרידור: הם יודעים הרבה יותר מהממוצע שיודע יהודי ישראלי אך לא מגיירים אותם.

סלי מרידור: מה יעזור אם נתחיל שם במשהו אם פה כל-כך יקשו עליהם.

סלי מרידור: מדובר על אלה שכבר רוצים.

סלי מרידור: הרי גם פה הם לא חייבים, גם פה יש ישראלים שאומרים להם שלא צריך, שאומרים: מה, השתגעתם?

סלי מרידור: בשביל מה אתם צריכים ללכת להתגייר?

סלי מרידור: אלה אנשים באמת קשי-יום, שבאו לארץ החדשה הזאת ומחפשים עבודה, חיים בתנאים לא תנאים, בדלות, ויחד עם זה נותנים את הנשמה שלהם כדי ללמוד יהדות, 440 שעות.

סלי מרידור: ואחר-כך מזחילים אותם ומטרטרים אותם.

סלי מרידור: זה פשוט הורג אותי.

סלי מרידור: אז מה יעזור אם נעשה עוד קורס שם?

סלי מרידור: אני אומר את זה בכאב ואני מקווה שאתם מבינים את העומק שלו.

סלי מרידור: אם היינו יכולים לעשות גיור שם, במקום כלשהו שם, אני חושב שהיינו מוכנים לזה.

סלי מרידור: אבל בסוף התהליך צריך להיות בית-דין או משהו שמקובל - אני לא יודע מה, אני לא רב ולא בן רב אז אני לא רוצה להגיד מה.

סלי מרידור: צריך להיות אותו תהליך שייתן להם אפשרות ללכת בגב זקוף אחר-כך ולהגיד: אני יהודי מלא.

סלי מרידור: אני חושב שעניתי על רוב השאלות.

סלי מרידור: עלו פה עוד שאלות שאנחנו רשמנו בפנינו.

שמואל הלפרט: מה מספר הלא יהודים שמגיעים לארץ?

סלי מרידור: אין לי תשובה על השאלה הזאת אך אני חושב שהוא הרבה פחות מהמספר שאתה קורא בעיתונים.

שמואל הלפרט: האם יש נתונים על כך?

סלי מרידור: לי אין אבל ניתן למצוא את הנתונים בקלות בשנתון הסטטיסטי.

שמואל הלפרט: אני מסתמך על השנתון הסטטיסטי.

סלי מרידור: תפתח את השנתון הסטטיסטי.

סלי מרידור: אני פתחתי אותו אחרי שראיתי כתבה בעיתון מסוים שיצאה ממשרד מסוים עם נתונים שהטרידו אותך וגם הטרידו אותי.

סלי מרידור: ראיתי בשנתון הסטטיסטי, שהוא מסמך רשמי, נתונים שונים.

סלי מרידור: אני מציע לשנינו להסתכל עוד פעם בשנתון הסטטיסטי ולראות עד כמה המצב קשה.

סלי מרידור: בואו נניח שזה לא 70% או 80% כפי שצועקים אלא זה רק 50%.

סלי מרידור: בוודאי שזה מאוד מדאיג אותי.

סלי מרידור: אני רק חושב שיש לזה מענה חיובי ואני חושב שיש סימנים אמיתיים שזה לא רק איזה רעיון סרק כחלום יעוף.

סלי מרידור: יש עובדות בשטח, ש-35,000 לומדים שם, ש-6,000 כבר למדו במכון ללימודי יהדות.

סלי מרידור: אבל בקצה, אחרי שהמכון עובד כבר שנתיים, מתוך 6,000 תלמידים גוירו רק מעטים.

בנימין איש שלום: מתוך ה-6,000 40% הם יהודים.

סלי מרידור: כלומר מדובר ב-3,600 אנשים שהם טעוני גיור, שנכנסו לתוך המסלול מתוך רצון להתגייר.

סלי מרידור: מתוך 3,600 גוירו כמדומני 360, שזה 10%.

סלי מרידור: 90% לא מגוירים.

צבי הנדל: 1,700 מחכים בתור.

צבי הנדל: אני מבקש לקבל ממך תשובה לעוד שאלה אחת ואחר-כך אני אסכם.

צבי הנדל: איפה עומד הפרויקט הלאומי למען יהדות אתיופיה?

צבי הנדל: קיבלנו אתמול בשורה טובה אך אני לא יודע עד כמה העניין סגור.

סלי מרידור: הפרויקט הלאומי למען יהודי אתיופיה, שהוא רעיון לשותפות בין העם היהודי לבין מדינת ישראל, נמצא בשלבים ראשוניים שלו.

סלי מרידור: ברור מי השותפים, ביום ראשון הקרוב ייבחר יושב-ראש לפרויקט ויש תהליכי בחירה למנהל הפרויקט.

סלי מרידור: אני מקווה שבקרוב נסכם את המבנה הפורמלי שמפעיל את הפרויקט.

סלי מרידור: המבחן הגדול יהיה בתקציבים, ואנחנו עוד לא עברנו את המבחן הזה.

סלי מרידור: יש דיבורים אבל עדיין לא הובטח כסף.

סלי מרידור: אני אומר את זה משני הצדדים, גם בצד של העם היהודי וגם בצד של מדינת ישראל - את המבחן עוד לא עברנו.

צבי הנדל: סגן השר לקליטת עלייה אמר שהגעתם לסיכום.

נחמיה סיטרואן: אני אמרתי שיש סיכום כרגע לתקציב מינימלי לשנת 2003, לא כל מה שצריך.

נחמיה סיטרואן: יש מכתב ממשרד ראש הממשלה ומהעם היהודי על 10 מיליון דולר (5 מיליון 5 מיליון).

נחמיה סיטרואן: זה אמור להתחיל לחול בחודש ינואר.

סלי מרידור: בפרויקט הזה יש הרבה עשייה יחד עם יהודי אתיופיה בארץ.

סלי מרידור: לא למען אלא יחד עם יהודי אתיופיה בארץ.

סלי מרידור: כל פרויקט חשוב ואני לא מזלזל בשום דבר אבל לדעתי אם רוצים לעשות דבר עמוק ומשמעותי, צריך להשקיע קודם כל את הראש והלב ואחר-כך גם מה שיש בכיס כדי ליצור שינוי משמעותי בסיכוי של היהודים שעלו מאתיופיה ושל הילדים שלהם ליהנות באופן שווה מכל האפשרויות שמדינת ישראל יכולה להציע.

סלי מרידור: אני אומר את זה לעצמנו.

סלי מרידור: אנחנו חשבנו על 660 מיליון דולר, 330 מיליון 330 מיליון, במהלך 9 שנים.

סלי מרידור: זה סדר זמן ברור של תכנית התערבות גדולה ומשמעותית בהיקפה ובעומקה.

סלי מרידור: גם אם הצלחנו להבטיח 10 מיליון דולר לשנה הבאה, וגם אם הכסף הזה שיגיע יהיה באמת חופשי ולא כסף שכבר לקחו לתכניות צבועות ששמו אותן תחת כותרת אחרת - מה שאנחנו יודעים שכבר קרה פעם או פעמיים במדינה הזאת - גם אם נעשה את זה - זה בעיני עדיין לא הפרויקט הלאומי האתיופי.

סלי מרידור: הפרויקט הלאומי האתיופי חייב להיות פרויקט לאומי והוא יוכל לתת תשובה ראויה שהיהודים מאתיופיה זכאים לה רק אם הוא יהיה בהיקפים מאוד משמעותיים.

סלי מרידור: לדעתי אנחנו עוד לא שם.

צבי הנדל: אני, ברשותכם, אנסה לסכם.

צבי הנדל: ראשית, תודה בעיקר על דברי הפתיחה שלך, תודה על הנשמה היהודית הגדולה שיש לך.

צבי הנדל: 1) ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות קוראת לממשלה, לקהילות היהודיות בתפוצות ולמגביות להעמיד את העלייה ואת החינוך היהודי-ציוני בראש סדר העדיפויות.

צבי הנדל: כמובן יש להגביר את הסיוע אבל בעיקר יש להקצות משאבים לצורך המשימה הזאת, שהיא משימה לאומית ממדרגה ראשונה.

צבי הנדל: אנחנו נצטרך לפעול בעניין הזה בממשלה.

צבי הנדל: אני קורא גם לכל הגופים היהודיים בעולם ולמגביות להירתם לעניין הזה.

צבי הנדל: תמיד יש משימות, תמיד יש הרבה דברים לעשות.

צבי הנדל: אני לא אומר שצרך לבטל את הכל אבל הדגש המרכזי צריך להיות על הכיוונים שציינתי.

צבי הנדל: 2) בנושא ההסברה אני קורא לשיתוף פעולה.

צבי הנדל: בצדק אמר מר סלי מרידור שהוא לא המסביר הלאומי, אבל מצד שני אי אפשר לפטור אותו בלא כלום.

צבי הנדל: בסופו של דבר זה גם ארגומנט של עלייה וגם יש לו את השלוחות שלו המפוזרות בעולם היהודי, והקש של הסוכנות עם הארגונים שפועלים בארץ ואני רוצה שיפעלו גם בחוץ-לארץ.

צבי הנדל: אני קורא לממשלה ולסוכנות לנצל את העולים הוותיקים ככל האפשר.

צבי הנדל: לפעמים זה מחייב הרבה תשומת לב ולא הרבה כסף.

צבי הנדל: נדמה לי שבסכום כסף נמוך יחסית אפשר להניע פה גלגל ענק.

צבי הנדל: אלה לא אנשים שמבקשים משכורות ענק או קביעוּת בעבודה.

צבי הנדל: לכן אני מבקש שהממשלה והסוכנות יחברו.

צבי הנדל: בממשלה זה בעיקר משרד החוץ, שיש איתו בעיה גדולה.

צבי הנדל: ישבתי עם אנשי משרד החוץ ועשיתי מאמץ גדול להיות מאוד ענייני.

צבי הנדל: זה לא היה קשה לי יותר מדי למרות שהשר שמעון פרס לא מחזיק בדיעותי.

צבי הנדל: אני נדרש לתמיכה נוספת.

צבי הנדל: לי אין מנגנונים ומערכות מאחורי.

צבי הנדל: אנחנו סובלים, העם היהודי כולו ומדינת ישראל בפרט, בשל חוסר ההסברה.

צבי הנדל: יש לנו משאב טבעי בלתי רגיל.

צבי הנדל: שמענו את ד"ר צנגן שהתנסח יפה מאוד.

צבי הנדל: ד"ר צנגן, אין לי ספק שגם בנושא הבריאות אתה כל-כך מוכשר.

צבי הנדל: אם אתה מוכשר בדבר שלא למדת אותו, אז בוודאי במה שלמדת.

צבי הנדל: יש לחבור יחד בנושא הזה.

צבי הנדל: 3) בנושא העלייה מאתיופיה: הזכרת את העניין של זרע ישראל, והזכרנו גם את העניין של גֵר גורר.

צבי הנדל: כמוצאי שלל רב התנפלו על הפרשנות של היועץ המשפטי לממשלה בנושא גֵר גורר בעיקר לגבי העלייה מאתיופיה ולכן פתאום הכל פסק.

צבי הנדל: אני יודע שזה לא בידך אבל אני גם יודע שיש איזה מטבחון שמידי פעם מתכנס -אני לא אומר את זה לגנאי, אני אומר את זה לחיוב - שעוסק בענייני עלייה וקליטה.

צבי הנדל: אני יודע שיש לא מעט אנשים במטבחון הזה שנוהגים לפי אותה פרשנות של רש"י, שהסביר למה התכוון מי שכתב "פעם הרגו איש", כשמדברים על האנשים שנמצאים היום במחנות באתיופיה.

צבי הנדל: נערכו רשימות לעלייה מאתיופיה על בסיס זרע ישראל.

צבי הנדל: היתה הכרעה בעניין הזה של היועץ המשפטי לממשלה, עוד לפני שהוא נדרש לשאלת גֵר גורר.

צבי הנדל: אני מבקש לחזור להכרעה הזאת.

צבי הנדל: לא אתה מכריע בה אבל אתה יושב מידי פעם במטבחון הזה.

צבי הנדל: לצערי משום מה אין התרוממות רוח בעניין הזה.

צבי הנדל: אגב, אני שולח חבר טוב שלי, חבר כנסת צעיר ונמרץ - חשבתי שאולי אני כבר שחוק ומשוחד ולכן עדיף שהוא ילך לשם, יתרשם ויחזור לספר לי מה הוא ראה - את חבר הכנסת אורי אריאל.

צבי הנדל: הוא יוצא לאתיופיה לפגוש את האוכלוסיה הזאת.

צבי הנדל: אני מניח שהוא יחזור עם המסקנות שגם אני הגעתי אליהן, אבל אולי הוא יגיד לי שאני טועה.

צבי הנדל: הוא לא בחור טיפש וחשוב לי לקבל גם חוות דעת שלו.

צבי הנדל: אני מבקש שכולנו נירתם לעניין הזה.

צבי הנדל: מדובר על קבוצה ידועה שלא הולכת וגדלה.

צבי הנדל: אני מרחיב את הדיבור למרות שאני יודע שאתה לא המכריע בעניין, אבל אתה יכול להועיל.

צבי הנדל: זה נושא שאנחנו צריכים לסיים אותו.

סלי מרידור: למרות שיש לי אף ארוך, לא ישבתי באף מטבח פרט למטבח בבית שלי.

סלי מרידור: אף אחד לא יכול היה להבין ממני שחס וחלילה עדיף שלא יבואו.

צבי הנדל: שמעתי לא עליך דווקא אלא על מישהו אחר.

סלי מרידור: המדיניות שלנו היא ברורה וברוך ה' יש לי מידה מסוימת של השפעה עליה: מי שזכאי - יעלה מייד.

צבי הנדל: "זכאי" היא מלה בעייתית.

צבי הנדל: השאלה היא האם אנחנו משתמשים בגֵר גורר במקרה הזה או לא, והאם זרע ישראל כפי שנקבע בזמנו הוא שיכריע או שאנחנו משנים את זה.

צבי הנדל: האם השתנה משהו לגבי אנשים שכבר ידעו שהם נרשמו על-פי זרע ישראל?

סלי מרידור: הבעיה היא שהיועץ המשפטי לממשלה קבע שהפרשנות החדשה שלו לא תחול רטרואקטיבית על אנשים שכבר היו בתוך התהליך.

צבי הנדל: מה זה "תהליך"?

צבי הנדל: שהפקיד כבר התחיל לדבר איתם.

צבי הנדל: לא שהם כבר נמצאים במחנה.

נחמיה סיטרואן: היועץ המשפטי לממשלה קבע שהדבר הזה לא יחול על כל אלה שמופיעים ברשימה שהזכרת.

נחמיה סיטרואן: הוא היה מאוד זהיר בהכרעתו.

סלי מרידור: חבר הכנסת צבי הנדל, אני מציע שכיושב-ראש הוועדה הזאת תזמין את נציגי משרד הפנים, נציגי המשרד לקליטת עלייה ואת הסוכנות היהודית ונשב יחד איתך במטבח.

צבי הנדל: אני מקבל את ההצעה.

צבי הנדל: זאת הצעה טובה.

צבי הנדל: והנקודה האחרונה היא נושא הגיור.

צבי הנדל: אנחנו עושים פשע לאומי בהתנהלות של כל הגורמים שעוסקים בגיור.

צבי הנדל: בעניין הזה לא ייצא מתחת לשבט ביקורת לשוני כמעט אף אחד מהעוסקים בזה.

צבי הנדל: עוסקים בזה בפינצטה, בהיקפים של פינצטה.

צבי הנדל: גם המוסד שעוסק בזה בהיקף הכי גדול, המכון ללימודי יהדות, ונציגו יושב כאן מולי, והבוקר ישבתי עם המרכז שלו, מר בנימין איש שלום - גם הוא פועל בפינצטה.

צבי הנדל: אנחנו גורמים לפשע לאומי בהתנהלות האטית שלנו בעניין הזה.

צבי הנדל: חלק מהמותקפים על ידי לא נמצאים כעת סביב השולחן הזה.

צבי הנדל: אני אומר את זה כהחלטה ואנחנו נצטרך לפעול בעניין הזה.

צבי הנדל: הפרויקט של גיור העלייה של העשור האחרון הוא פרויקט לאומי ממדרגה ראשונה.

צבי הנדל: הוא לא גיור כפי שהיה מקובל בגיור פרטי, כאשר אדם מתאהב בגויה ורוצה להתחתן איתה.

צבי הנדל: יש הבדל עצום, גם ביהדות, בין גיור פרטי לבין גיור בהיקף לאומי.

צבי הנדל: העניין הזה מטופל.

צבי הנדל: יש לי קשר גם עם אלה שעושים מלאכתם בכיתות וגם עם אלה בבתי-הדין.

צבי הנדל: יש פחד גדול ורתיעה גדולה של: מה יגידו האחד על השני.

צבי הנדל: מה שאני שומע בשקט לא מוכנים להגיד בקול רם.

צבי הנדל: נצטרך לשבור את המעגל הזה.

צבי הנדל: אני עוד לא יוצא בעניין הזה בהצהרות פומביות כי אני מקווה שנצליח לעשות את זה בשקט.

צבי הנדל: אני מבקש שכל אחד בתחומו יעשה את המירב, וגם אצלך בסוכנות היהודית יש מה להגביר, למשל לחזק את המחלקה של מר אבישי דאום.

צבי הנדל: פעם הוא עשה הרבה יותר מאשר היום, אני לא יודע למה, והוא עשה את זה בהצלחה.

צבי הנדל: אני מדבר עליו כי יש לו דלת יחסית פתוחה בהמשך, בבתי-הדין.

צבי הנדל: צריך לנצל את זה.

נחמיה סיטרואן: כדאי שתזמין אותו לשיחה ותתעדכן.

נחמיה סיטרואן: הוא מאוד מאוד מתוסכל.

צבי הנדל: אני יודע, שוחחתי איתו ארוכות.

צבי הנדל: אבל הוא מאוכזב גם מהמערכת שלכם שצריכה לתת לו את הגיבוי.

צבי הנדל: אני מודה ליושב-ראש הסוכנות ולכולכם.

צבי הנדל: הישיבה נעולה.