ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 209, 2002-05-13 12:30

צבי הנדל: אני פותח את הישיבה ומודה לכבוד השר שהגיע.

צבי הנדל: קיבלנו בהבנה את הביטול לפני שבוע או שבועיים בגלל ישיבת הממשלה הלילית.

צבי הנדל: נתבקשתי על-ידי חברי הכנסת שטרן ונודלמן להעלות בוועדה את נושא מעמדם של הורים שילדיהם משרתים בצבא והם עצמם אינם זכאי חוק השבות.

צבי הנדל: שמעתי אחר-כך שהיתה גם בקשה בעל-פה של חברת-הכנסת מרינה סולודקין להעלות לדיון את הנושא, שלטעמי הוא בלתי-נסבל, של חייל שמשרת בצבא והוא זכאי חוק השבות – יש כל מיני אפשרויות ואני מניח שהשר או אנשי משרדו יציגו את האפשרויות איך מגיעים לידי כך – ובכל מקרה ההורים אינם זכאי חוק השבות.

צבי הנדל: אחד ההורים או שניהם נמצאים בארץ, החייל משרת בצבא, וההורה בסופו של דבר נמצא במצב שהוא צריך להיות מגורש מהארץ.

צבי הנדל: המצב שניתן לגרש מהארץ הורה שבנו מסכן את חייו הוא מצב קשה בחברה הישראלית.

צבי הנדל: המצב מובן, הוא בעייתי, אבל חייב להיות פתור.

צבי הנדל: לטעמי צריכים להתקיים אחת מהשתיים: או שלא מגייסים חייל כזה, או שאם מגייסים אותו, צריך למצוא פתרון להורים או להורה בצורת אזרחות, או בצורה אחרת, אבל שמסדירה באופן קבוע את מעמדו ושהוא לא יהיה נתון ללחצים.

צבי הנדל: אני אבקש מחבר-הכנסת ד"ר יורי שטרן להציג את הנושא בקיצור נמרץ ואחר-כך השר יציג את עמדתו לפני פתיחת הדיון.

יורי שטרן: תודה כבוד היושב-ראש.

יורי שטרן: אני חושב שהגדרת היטב את הנושא, ורק אחזור על כמה הנחות יסוד של כולנו.

יורי שטרן: מדינת ישראל נאלצת להגן על עצמה לעתים די קרובות, ונושא הצבא וההגנה הוא אחד הנושאים שבקונסנסוס והוא בהחלט בעדיפות לאומית.

יורי שטרן: לא יכול להיות מצב שבו חייל שנמצא בשירות פעיל, לפעמים בשדה הקרב – ואנחנו נמצאים עכשיו במלחמת טרור שנכפתה עלינו – שחייל נושא בכל הנטל של השירות הצבאי, ובו-זמנית הוא צריך לדאוג ואפילו להשתגע מכך ששלטונות המדינה מגרשים את אמו או את אביו ויש כל מיני תהליכים נגד בני משפחתו.

יורי שטרן: אני חושב שזה פוגע בחוסן הביטחוני של מדינת ישראל, וגם פוגע ביסודות הערכים שלנו כמדינה וכחברה.

יורי שטרן: אני לא חושב שיש לנו פתרון לא לגייס אנשים שנמצאים בארץ בזכות.

יורי שטרן: אני חושב שזו גם חובה וגם זכות לשרת בצה"ל, ואיפה שצריכה להיות גמישות ואיפה שצריכים להיות פתרונות חדשים, זה דווקא בכל מה שנוגע למעמד האזרחי של ההורים של אותו חייל.

יורי שטרן: חד-משמעית לתקופת השירות של החייל או החיילת, הוריו צריכים לשהות בארץ באופן חוקי, צריכה להיות להם תושבות לאותה תקופה, רשיון עבודה וכו', ורק לאחר מכן אולי יכול להיות דיון על גורלם בעתיד.

יורי שטרן: אני בעד מתן אזרחות, אבל כפתרון מיידי אני מציע לתת לפחות תושבות לתקופת השירות, פלוס כמה חודשים לאחר מכן, כי גם זו תקופה שהחייל המשוחרר צריך להסתגל לחיים חדשים.

יורי שטרן: למשל, אם אדם נקרא למילואים, כל התהליכים נגד בני משפחתו, אם יש כאלה במשרד הפנים, חייבים להיפסק.

יורי שטרן: אני גם חושב שמי ששירת בצה"ל, בתום תקופת השירות שלו מגיע לו שהוריו יקבלו לפחות תושבות קבע במדינת ישראל, אם הם אינם זכאים לפי חוק השבות לאזרחות ישראלית.

יורי שטרן: אני מבדיל פה בין הפתרון המיידי לבין הפתרון שנראה לי פתרון יותר נכון לטווח ארוך, אבל באופן מיידי אני מבקש שמשרד הפנים ייתן הוראה ברוח הדברים שציינתי.

יורי שטרן: זאת אומרת, תושבות לתקופת השירות הצבאי – פלוס, והפסקת כל התהליכים נגד בני המשפחה לתקופה שהחייל נמצא בשירות מילואים.

צבי הנדל: תודה לחבר-הכנסת שטרן.

צבי הנדל: אני מקווה שכולם ילמדו ממך את סוד הקיצור, למרות שעל התוכן אני לא כל-כך מסכים.

צבי הנדל: אתה מקל מדי עם משרד הפנים.

יורי שטרן: אני מדבר על פתרונות מיידיים.

צבי הנדל: אדוני השר, בבקשה.

אליהו ישי: ידידי היושב-ראש, חברות וחברי הוועדה, יש לפחות ניסיון ליצור מצב של טובים ורעים, אולי כאלה שהם אנטי וכאלה שהם בעד, דבר שאני מוכרח לומר בפתח דבריי לא רק שהוא לא נכון, אני גם לא אתן שינסו לעשות את זה גם על-מנת להשיג הון פוליטי בענין.

אליהו ישי: אני בכוונה פותח ואומר את זה, כי הנושא כל-כך טעון, ואני מציע לכל החברים פה, כולל התקשורת, בפרט לנו הפוליטיקאים, לא לספק חומר בענין הזה, שיכול להביא ליותר מתח, לשסעים וקרעים בתוכנו, בין ותיקים לעולים, דבר שלצערי הרב קיים הרבה בגלל הפוליטיקאים, וצריך לגלות פה אחריות ולמצוא דרך להגיע להסכמות, הבנות הגיוניות שאפשר לחיות אתן ולהתקדם אתן.

אליהו ישי: אני רוצה להודיע דבר שכבר פורסם.

אליהו ישי: הממשלה קיבלה החלטה להקים ועדת שרים בראשותו של שר המשפטים, שחברים בה חברי הקואליציה, ושם ידונו בכל מה שקשור למעמדו של הורה של חייל.

אליהו ישי: הוועדה תקיים מספר ישיבות, תביא את החלטותיה לממשלה ולאחר-מכן הענין יובא לכנסת.

אליהו ישי: חברי הכנסת רשאים להצביע בעד או נגד ולהציג את הסתייגויותיהם, והכנסת סוברנית להחליט.

אליהו ישי: זו נקודה שחשוב מאד לומר אותה, משום שזה נותן לנו ולכם זמן לעקוב ולראות מה מתפתח ומה יהיו המסקנות-המלצות בענין, ולאחר מכן יהיה לכם הרבה יותר קל להסכים או לא להסכים, והקואליציה תצטרך לקבל החלטה ולהעביר אותה בכנסת.

צבי הנדל: מה ימליץ שר הפנים שם?

אליהו ישי: אני רוצה להבהיר מספר נקודות שאולי יחזירו את כולנו לפרופורציה היותר נכונה, יותר מדויקת וגם סבירה.

אליהו ישי: אף אחד לא גורש.

אליהו ישי: כל התקשורת אומרת שמגרשים הורה של חייל.

אליהו ישי: אני רוצה לקבוע פה שמעולם לא גורש הורה של חייל.

יורי שטרן: אבל אני טיפלתי במקרים כאלה, כבוד השר.

יורי שטרן: אני יודע כמה מאמצים היינו צריכים להשקיע כדי למנוע את רוע הגזרה.

אליהו ישי: אני רוצה לומר לך איפה טיפלת, לכאורה, ואולי גם לכאורה הושעת מישהו.

אליהו ישי: יש לי עשרות דוגמאות.

אליהו ישי: משפחה שעלתה לארץ באשרה מזויפת.

אליהו ישי: רצו לקבל סל קליטה – לא קיבלו, כי בדקו וראו שהאשרה מזויפת.

אליהו ישי: מבקר המדינה העיר רבות על ניצול סל קליטה ואחר-כך יציאה מהארץ לארצות-הברית.

אליהו ישי: אנשים קיבלו שורה ארוכה של הטבות – דיור ומה לא.

אליהו ישי: עלינו על עשרות מקרים, ואם היה לנו יותר כוח-אדם היינו עולים גם על אלפים.

אליהו ישי: כאמור, משפחה עלתה לארץ – בני המשפחה לא זכאים לפי חוק השבות.

אליהו ישי: ברור שהם לא יכולים על-פי חוק לעלות לארץ כי זו לא מדינת כל אזרחיה.

אליהו ישי: אני מקווה שכולם פה יסכימו אתי להגדרה הזאת.

אליהו ישי: אחרי שראינו שהמשפחה הזאת עלתה בצורה שעלתה, משרד הפנים שלח מיד לשלטונות צה"ל מכתב שבו אמר לא לגייס את הבחורה שרוצה להתגייס, כי כך וכך.

אליהו ישי: אתה מסכים, אדוני היושב-ראש?

צבי הנדל: כן.

אליהו ישי: הבחורה גויסה בסופו של דבר לצה"ל, וכמובן, ברגע שהיא גויסה לא הוצאנו צו גירוש.

אליהו ישי: הצבא הפך לכאורה לכלי שמחליט מי יתגייס ומי לא, את מי נגרש ואת מי לא, אם בכלל, בניגוד לכל היגיון.

אליהו ישי: לא דיברנו על אדם שבא לכאן במסגרת חוק השבות, נכד, גר גורר וכו'.

אליהו ישי: לא שאני מסכים, אבל בסדר.

אליהו ישי: אבל פה בפירוש משרד הפנים הודיע לא לגייס את הבחורה הזאת, וכן גייסו אותה.

אליהו ישי: ויש הרבה דוגמאות כאלה.

אליהו ישי: חבר-הכנסת שטרן יכול להתערב מיד, באמת בתום לב, מתוך הראייה הציבורית הרחבה שלו, והרצון לעזור, והוא אומר: אל תגרשו את האמא של החיילת.

אליהו ישי: נכון, היא חיילת, איך תגרשו אותה?

אליהו ישי: אני אומר שאני כבר לא יכול לגרש אותה, הוריה יישארו בארץ כתיירים וישהו אתה.

אליהו ישי: זה לא היה נכון שהיא תתגייס ושהוריה יגיעו, ובתום השירות הצבאי נצטרך לשלוח את כולם הביתה.

אליהו ישי: זה יפה שנשלח חיילת ששירתה בצבא, הביתה לחוץ-לארץ?

אליהו ישי: אז מה הצבא עושה בענין הזה?

אליהו ישי: במקרה כזה יכול לפנות חבר-הכנסת שטרן, או כל חבר-כנסת יוצא חבר העמים ולומר: אני מבקש שיטפלו במשפחה, כי הבת או הבן משרתים בצבא.

אליהו ישי: מטבע הדברים אני אומר: לא, אתה אפילו לא יודע על מי אתה מגן.

אליהו ישי: כי הוא לתומו מאמין שהצבא מגייס אך ורק את מי שניתן לגייס.

אליהו ישי: זו דוגמה אחת.

אליהו ישי: יש חשש לא פשוט.

אליהו ישי: ברגע שאנשים שוהים בארץ באשרות מזויפות, או שהם באו לכאן כתיירים, כקרובי משפחה של חיילים או של משפחות שעלו לארץ על-פי חוק השבות, ואנחנו יודעים שטוב לבוא לארץ ולחיות בה, התנאים הסוציאליים הם טובים פה ואנשים רבים רוצים להיכנס למדינה, אז רבים נכנסים לארץ בכל הזדמנות.

אליהו ישי: כך באו גם אנשים לביקור, ולכל הדעות הם לא זכאים לפי חוק השבות.

אליהו ישי: הם שוהים בארץ כמה שנים ואחר-כך הבן מתגייס לצבא.

אליהו ישי: במקרה הזה הוא לא בא באשרה מזויפת, אבל הוא התגייס בצורה לא נכונה, כי הוא תייר וגייסו אותו.

אליהו ישי: לאחר שגייסו אותו הוא מביא את הוריו.

אליהו ישי: צריך להבין את המשמעות שאף מדינה בעולם לא היתה עושה את זה.

אליהו ישי: בצרפת כמדומני, גם חייל שמתגייס, בסוף השירות שלו בוחנים ובודקים אלו תנאים יתנו להוריו, אם בכלל.

אליהו ישי: במדינת ישראל רוצים שזה יהיה להפך.

אליהו ישי: דרך אגב, לגבי חיילים אין שום בעיה.

אליהו ישי: לגבי הורי חיילים שהגיעו לארץ בכל מיני שיטות ודרכים שאת חלקן מניתי, ברגע שהם מקבלים אזרחות על-פי חוק הכניסה לארץ, האבא, שהוא מנישואים שניים של האמא הביולוגית שלו, או האמא שעלתה לארץ, שהיא מנישואים שניים של האבא הביולוגי שלו, יבוא לארץ, יקבל אזרחות ויביא את אשתו מנישואים שניים או את הבעל, את הילדים מנישואים קודמים של האשה הראשונה, או השנייה, ולפעמים אולי יותר, ויביא את הוריו ואת הוריה, כך שמדובר על ארבעה, חמישה, שמונה אנשים על כל מקרה כזה.

אליהו ישי: דהיינו, אנחנו במו ידינו מביאים לכאן עוד רבבות אנשים שאנחנו כמדינת ישראל לא חושבים שנכון וצריך להביא אותם לארץ.

יורי שטרן: זה לא מה שאני ביקשתי.

אליהו ישי: אתה אמרת שאתה רוצה לתת לו אזרחות.

צבי הנדל: לא, תושבות.

יורי שטרן: אמרתי לתת לו קודם-כל תושבות זמנית לתקופה שהחייל משרת בצבא.

יורי שטרן: פתחתי בזה.

אליהו ישי: אמרת שאתה רוצה לתת לו גם אזרחות.

אליהו ישי: אני מאד שמח שאנחנו מגיעים אולי להסכמה, שלדעתי יכולה להיות בסופה דבר טוב.

אליהו ישי: אני הצעתי לכל ההורים האלה שיכולים להישאר בארץ, לקבל מעמד של תושב ארעי, עם כל הזכויות הסוציאליות, קופת-חולים וכו', והם יוכלו לעבוד בתקופה שהבן ישרת בצבא.

אליהו ישי: זאת ההצעה שהבאתי בפני הממשלה.

אליהו ישי: בדיון שהתקיים בממשלה חלק מהשרים אפילו לא הבינו את משמעות ההצעה ורצו להקים ועדה, שבמסגרתה זה ייראה קצת יותר טוב.

אליהו ישי: אין לי התנגדות.

אליהו ישי: בוועדה הודעתי שאני מוכן לתת להורים האלה מעמד של תושב ארעי בתקופה שהבן או הבת משרתים בצה"ל, והם יוכלו לקבל את התנאים הסוציאליים.

צבי הנדל: האם אפשר, עד שהוועדה תסיים את עבודתה, שהורי החיילים שעניינם נמצא בטיפול, יקבלו מעמד של תושב ארעי?

צבי הנדל: אני מעריך, מקווה, מצפה, שכאשר הוועדה תסיים את עבודתה הם יקבלו מעמד של תושב קבע, לא אזרחות, ותושב לא גורר אחריו בני משפחה.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, אני מכיר את החוקים ואת ההשלכות שלהם.

אליהו ישי: ברגע שאתה נותן מעמד של תושב קבע, שיהיה לך ברור, אתה לעולם לא תוכל להוריד ממנו את התושבות, ולאחר-מכן הוא מיד יקבל אזרחות.

אליהו ישי: אני לא מכיר תקדים אחד במדינת ישראל שאדם קיבל מעמד של תושב קבע ולאחר-מכן הוא גורש מהארץ, או לא קיבל אזרחות.

אליהו ישי: לכן, בוא לא ניגרר.

אליהו ישי: אני אמרתי מה אני ממליץ לוועדה.

אליהו ישי: כרגע אף אחד לא מגורש.

אליהו ישי: כל הורה של חייל במעמד ב1 יכול לעבוד והוא לא מגורש.

אליהו ישי: לא היה דבר כזה, גם בתקופתו של השר שרנסקי כשר פנים.

יורי שטרן: אני טיפלתי במקרה של חייל שהיה בלבנון, ואת אמו רצו לגרש מהארץ.

אליהו ישי: דרך אגב, גם תושב קבע מביא בן זוג.

אליהו ישי: אבל שיהיה ברור, לא היה מקרה של גירוש מהארץ.

אליהו ישי: יכול להיות שהיה ספור אחר, שאחד האנשים בא למשרד, אמרו לו לסדר את הניירות, והוא, מסכן, הרגיש כאילו הוא נמצא ברוסיה וכבר עומדים לגרש אותו.

אליהו ישי: הוא צעק בחוץ שמגרשים אותו, והוא הלך לאחד העיתונאים, ומהענין הזה יצאה כותרת.

אליהו ישי: גם אם היו זיופים, לא גרשו הורה של חייל, כי אי-אפשר לגרש אותו.

אליהו ישי: נתנו לו מעמד ב1, ומחכים לסיום השירות הצבאי.

אליהו ישי: לכן, א.

אליהו ישי: לא גירשו.

אליהו ישי: ב.

אליהו ישי: כרגע, כל חייל שמשרת בצה"ל, גם אם הוא נכנס לארץ בצורה מזויפת, וזה לא נכון שיהיה דבר כזה, בפגישה של אנשים ממשרדי עם נציג של ראש אכ"א, ואולי עם ראש אכ"א בעצמו, נצטרך לקבוע סטנדרדים וכללים, כי אנחנו לא יכולים להפוך את הצבא לכלי שרת בידי אנשים שרק רוצים להיכנס לארץ.

אליהו ישי: זאת נקודה חשובה שצריך לבצע אותה.

אליהו ישי: כרגע אני מודיע, כל חייל שמגויס, הוריו מקבלים מעמד ב1.

אליהו ישי: אין להם שום הגבלה, הם יכולים לעבוד ולהתפרנס, לשכור דירה ולראות את בנם החייל.

אליהו ישי: אין כמעט חייל בודד, כי אמו או אביו נמצאים בארץ.

אליהו ישי: זה לא נכון להגדיר אותם חיילים בודדים.

אליהו ישי: ככלל, אם הוא בודד או לא בודד, הוריו יכולים לבוא לארץ.

אליהו ישי: לכן אני חושב שזה לא כצעקתה, ואם כולנו נגלה אחריות, נצליח גם לדאוג לאותם אנשים שאין כוונה לפגוע בהם, וגם נשמור על החוקים ועל הכללים ועל האינטרסים של מדינת ישראל.

אליהו ישי: תודה רבה.

מיכאל נודלמן: כשאני שומע את דברי השר, הכל נראה בסדר, אבל כל הזמן אנחנו מקבלים מכתבים.

מיכאל נודלמן: אני מסכים עם השר, שאם מזייפים מסמכים, אף אחד מאתנו לא יכול להתערב בזה.

מיכאל נודלמן: אבל אם יש חייל בודד, ואנחנו מקבלים כל הזמן מכתבים שרוצים לגרש מהארץ את אמו, זה לא מקובל.

מיכאל נודלמן: גם אתה אמרת עכשיו, אדוני השר, שזה לא מקובל, ואני עכשיו מבולבל.

מיכאל נודלמן: לפי דברי השר הכל בסדר, אבל אנחנו מקבלים מכתבים ופונים למשרד הפנים כמה פעמים, וזה לא בסדר.

אליהו ישי: צריך לבקש מלשכת העיתונות שלא יבלבלו אותנו.

מיכאל נודלמן: אני חושב שהמצב לא כל-כך טוב ומשרד הפנים צריך לפעול כפי שהשר אמר.

מיכאל נודלמן: זה מה שאני מבקש.

צבי הנדל: אני חייב להגיד לכם שמותר להודות שאני שמעתי בשורה חשובה.

צבי הנדל: בכל מקרה, שווה ללמוד את הנושא.

מרינה סולודקין: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, שמעתי את הדיווח של השר המכובד אלי ישי, אבל אני רוצה לומר שהמציאות היא אחרת לגמרי.

מרינה סולודקין: אני לא מוכנה לשמוע כאן כל הזמן שיש זיופים וסילופים.

מרינה סולודקין: אם יש זיופים וסילופים, ויש, זה ענין אחר.

מרינה סולודקין: אלה פושעים ואותם צריך לגרש.

אליהו ישי: אני יכול לגרש את החיילת הזאת יחד עם הוריה?

מרינה סולודקין: כן.

מרינה סולודקין: אדוני השר, אתה מדבר על גיוס התיירים.

מרינה סולודקין: אני לא שמעתי דבר כזה שלצה"ל מתגייסים תיירים.

מרינה סולודקין: אתה מגזים, ובכוונה.

אליהו ישי: אל תגידי דברים לא נכונים, בבקשה.

אליהו ישי: את יכולה לומר מה את חושבת, אבל לא מה אני אומר.

מרינה סולודקין: כל שנה פונים אלינו כמה מקרים.

מרינה סולודקין: חייל בסדיר מבקש שלא יגרשו את אמו שנמצאת בארץ במעמד לא ב2 או א1.

מרינה סולודקין: היא תיירת ובמשך כל שלוש השנים מגרשים אותה וגם שולחים אליה מכתבים שעליה לצאת מהארץ.

מרינה סולודקין: אתה יכול להבין את מצבו של החייל בסדיר, ועכשיו אנחנו במלחמה, אם אתה מבין מה זה מלחמה.

מרינה סולודקין: החייל צריך להיות רגוע.

אליהו ישי: את יכולה להביא דוגמה אחת של חייל שגורש?

מרינה סולודקין: אני אתן לך דוגמה.

מרינה סולודקין: גם דרך השר שרנסקי נתתי לך את הדוגמה של תמרה אזרין, שבנה סרגיי אזרין שירת שלוש שנים בצבא.

מרינה סולודקין: אמו פנתה אלי במשך כל התקופה הזאת.

מרינה סולודקין: אני נתתי לתמרה אזרין במה גם בטלוויזיה, ולסרגיי נתתי במה בתוכנית של דן מרגלית.

מרינה סולודקין: אולי אתה לא יודע, אבל הפקידים שלך יודעים שיש מקרים כאלה.

צבי הנדל: הדוגמאות חשובות.

צבי הנדל: יושב אתנו האיש שעוסק בתחום הזה ואנחנו נשמע תשובות.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, יש לי בקשה קטנה.

אליהו ישי: היות והאווירה כאן טובה, אולי כדאי שנשמור עליה.

אליהו ישי: א.

אליהו ישי: אני מודיע פה שאין דבר כזה.

אליהו ישי: ב.

אליהו ישי: אם קרה דבר כזה שאני לא יודע עליו, שאולי כן נחשדו שהם נכנסו באשרה מזויפת, ולפני שהבת התגייסה כבר שולחים צווי גירוש, ותוך כדי כך היא בינתיים התגרשה וצו הגירוש ממשיך לעבוד, מצאו אותה סוף-סוף והבת נמצאת כבר באמצע השירות, ועכשיו לומר שאנחנו נמצאים במלחמה – אני מבקש מאד לשמור על - - -

צבי הנדל: מאחר שאני מעריך שכל מה שאמרת אמרת בתום לב, דווקא חשוב לי לשמוע דוגמאות.

צבי הנדל: חשוב שמנהל מנהל האוכלוסין יסביר לנו.

אליהו ישי: חברת הכנסת הנכבדה תשב עם אנשי המקצוע, תביאו הוכחות אחת-אחת ותבדקו את הדברים.

אליהו ישי: אני הודעתי מה הכיוון, מה היה ומה לא היה.

אליהו ישי: אני רק מבקש, אם יהיו הטחות, אני אחליט לעצמי מה אני עושה.

אליהו ישי: כפי שאמרתי בפתח דבריי, אני לא אתן בנושא כל-כך טעון לנסות להשתלח או להעליל עלילות.

אליהו ישי: אם אתם רוצים שאני אהיה בדיון פה, ואני לא נוהג לעשות את זה, אני מוכן לשמוע את הדברים שייאמרו בדרך ארץ.

אליהו ישי: אם לא, עם כל הכבוד, ואולי זה נשמע לא הכי יפה, אדוני היושב-ראש, אני פשוט קם והולך.

אליהו ישי: תודה.

צבי הנדל: אין מקום לאיומים האלה.

צבי הנדל: הכל נעשה בנחת.

אליהו ישי: אני לא מאיים.

אליהו ישי: אני אומר מה אני אעשה אם זה יהיה כך.

מרינה סולודקין: אני חושבת שאני מייצגת מיליון איש והייתי מספיק עדינה כשדיברתי על אנשים שפנו אליי בהתרגשות.

מרינה סולודקין: אני אומרת שבזמן מלחמה צריך להעריך את החיילים שמשרתים בסדיר וגם במילואים, ולתת לאנשים כבוד, שהם לא ירגישו שקרובי משפחתם לא יכולים להיות כאן בזמן השירות הצבאי שלהם.

מרינה סולודקין: אני הכנתי הצעת חוק אזרחות להורי החייל.

מרינה סולודקין: אני, כמו השר שרנסקי ואחרים, חיכינו לוועדה הזאת, אבל עברו כבר כמה חודשים מאז מותו של גרמן רשקוב וכל הזמן מושכים את הענין.

הרצל גץ: הוא היה בשירות קבע, לא בשירות סדיר.

אליהו ישי: זאת הדוגמה של החייל-קצין שנהרג, ה' ייקום דמו.

אליהו ישי: הוא היה נשוי.

אליהו ישי: שנית, אמו קיבלה מעמד ב1 כתיירת והיא יכלה לעבוד.

אליהו ישי: היא היתה בתהליך לקבלת מעמד של תושב ארעי.

אליהו ישי: אף אחד לא נתן לו תשובה שלילית.

אליהו ישי: הענין נמצא בבדיקה ובטיפול.

אליהו ישי: היא לא קיבלה צו גירוש.

אליהו ישי: משרד הפנים התייחס אליה בצורה עדינה והיה אפילו קשר טוב בין הפקידה לבינה.

אליהו ישי: אנחנו נמצאים עכשיו בדיונים מה יהיה אתם בהמשך.

אליהו ישי: אני בוודאי לא אתן להיסחף בענין הזה, לשמור על מסגרות.

אליהו ישי: דרך אגב, אחר-כך דיברו גם עם האמא לגבי הקבורה.

אליהו ישי: היא אמרה: מה אתם רוצים ממני?

אליהו ישי: לא שאלו, לא באו בטענות.

אליהו ישי: שאלו אותי מה אני רוצה.

אליהו ישי: התייחסו אליי יפה מאד.

אליהו ישי: אני החלטתי על הכל.

אליהו ישי: למה אתם כותבים שאמרו לי ואמרתי, ולא נתנו לי מקום קבורה?

צבי הנדל: הנושא באמת טעון.

מרינה סולודקין: למה הוא טעון?

צבי הנדל: הוועדה קיימה דיון גם בנושא קבורת חיילים ומהר מאד התברר לכל מי שישב בישיבה שזה ברווז.

צבי הנדל: כי מה לעשות, העיתונים צריכים להוציא כל יום 70 עמודים.

מרינה סולודקין: כאמור, אני הכנתי הצעת חוק לפיה תינתן אזרחות להורה של חייל אחרי 12 חודשי שירות.

מרינה סולודקין: בוועדת הכנסת ראיתי שלא מוכנים לפטור את החוק הזה מחובת הנחה.

מרינה סולודקין: רואים שזה כאילו קיר נגד קיר.

מרינה סולודקין: אם אנחנו זקוקים לאנשים האלה בצבא, אז אנחנו צריכים להיות אנושיים.

מרינה סולודקין: תודה רבה.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: חבר-הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

אמנון כהן: כבוד השר, אני חושב, על-פי הדברים שהצגת, שיש חוסר תיאום בין המשרד לצה"ל.

אמנון כהן: מה שאתה מתכונן לעשות שיעשו מהר ושיהיה ערוץ ישיר.

אמנון כהן: ואם לא יגייסו את אותם אנשים שלא צריך לגייס אותם מלכתחילה, הדברים לא יגיעו גם לטיפולנו, שמגרשים מישהו.

אמנון כהן: אני חושב שצריך לשים על זה את הדגש ואז לא נצטרך לשבת פה בוועדות.

אמנון כהן: אני רוצה לברך את השר ואת המשרד על ההחלטה להעניק להורי החיילים מעמד ארעי, שיבטיח להם זכויות סוציאליות בתקופה שהבן משרת בצבא, וזאת הודות לצוות המחלקה הרוסית שפתחת במשרד הפנים.

אמנון כהן: קיימנו מספר דיונים, הם גם ישבו אתך, כבוד השר, הסבירו לך ולצוות שלך, וזאת ההחלטה.

אמנון כהן: אם זאת תהיה ההחלטה אני חושב שהיא תספק גם את התקשורת, גם את החיילים וגם את ההורים.

אמנון כהן: ובאשר לעתיד, ועדת שרים תחליט ואנחנו בכנסת נקיים על כך דיון.

ויקטור בריילובסקי: אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו כבר.

ויקטור בריילובסקי: ברור שהחייל צריך להיות רגוע.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שיש בעיה עם המעמד של תושב ארעי.

ויקטור בריילובסקי: הבעיה היא שעם סיום השירות הצבאי החייל הולך הביתה והוא מרוצה שהוא עשה מה שהוא צריך לעשות, וברגע זה יש סכנה שהוריו יישלחו לחוץ-לארץ.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזה חוסר כבוד לחייל עצמו ולמה שהוא עשה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהמינימום שאנחנו צריכים לתת להורה של חייל זה מעמד של תושב קבע, ואפילו אזרחות.

ויקטור בריילובסקי: כל הספור עם שורה של קרובים שיבואו לארץ הוא דבר נדיר, יחסית, ואנחנו לא צריכים לפחד מזה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהשירות של החיילים הוא כל-כך חשוב למדינה, במיוחד בזמן הזה, שצריך לתת להוריהם סטטוס של תושב קבע, או אזרחות.

ויקטור בריילובסקי: תודה רבה.

אלכסנדר צינקר: כבוד השר, חברי הכנסת, אני הבנתי שצריך לחכות לתוצאות העבודה של ועדת השרים, ובעיתון קראתי שבעוד שבוע היא צריכה לסיים את העבודה.

אלכסנדר צינקר: ואני שמעתי שכבוד השר כבר מוכן לקבל החלטה ולתת לכל ההורים האלה מעמד של תושב ארעי.

אלכסנדר צינקר: האם זה נכון?

אליהו ישי: הבאתי לממשלה הצעת החלטה.

אלכסנדר צינקר: אני שואל אם השר יכול לעשות החלטה במשרד שלו, בלי הממשלה.

אלכסנדר צינקר: מתי תתקבל החלטה לתת מעמד של תושבי ארעי?

אליהו ישי: ברגע שהממשלה החליטה להקים ועדת שרים, היא לא יכולה - - -

צבי הנדל: השר ביקש להחליט לתת מעמד של תושב ארעי, והממשלה אמרה: לא מאשרים, בוא נקים ועדה.

אליהו ישי: עד שהוועדה תסיים את עבודתה הסטטוס יישאר כפי שהיה.

אליהו ישי: מעולם לא גרשו וגם לא יגרשו.

אלכסנדר צינקר: אם כך, אנחנו חושבים שאם בסופו של דבר הוועדה תחליט לתת להורי החייל מעמד של תושב קבע, זה יהיה ממש הגיוני.

אלכסנדר צינקר: תודה.

יורי שטרן: א.

יורי שטרן: כמו שנאמר פה, וגם אני עמדתי על כך שתקופת השהות, גם שהות זמנית, צריכה להיות תקופת שירות פלוס, כי לא יכול להיות שלמחרת השחרור מהצבא הוא כבר צריך לדאוג לסידורים שאמו או אביו לא יגורשו.

יורי שטרן: ב.

יורי שטרן: כבוד השר, אני חושב שאפשר בקלות להבדיל בין מצב של הורה שאין לו משפחה בחו"ל והוא מבקש להצטרף לבן או לבת שנמצאים בארץ, לאחר השירות הצבאי, לבין מצבם של ההורים שיש להם כבר משפחה אחרת וילדים אחרים.

יורי שטרן: אני מציע שהבסיס יהיה בסיס אישי, כאשר זה הבן היחיד, או שכל הילדים נמצאים בארץ ואין משפחה שם.

יורי שטרן: זה מצב אחד לגבי ההורים.

יורי שטרן: הורים שיש להם משפחה אחרת, זה מצב אחר גם מבחינת הגישה ההומאנית שלנו.

צבי הנדל: כבוד השר, לפני שאתה משיב אני רוצה להודות לך על הרישא של דבריך, שאתה נתת התחייבות שלא היינו מודעים לה, שאף הורה לא מגורש מהארץ בזמן השירות של הבן/הבת.

צבי הנדל: אני רק מבקש שבדברי הסיכום שלך תקבל, עד שהוועדה תסיים את עבודתה, את המינימום שיורי שטרן וחלק מהחברים העלו, שהסיום של רוחב הלב לא יהיה מיד עם שחרורו אלא תינתן עוד שנה, או משהו כזה, על-מנת שהם יוכלו לעכל את שמחת השחרור וכו'.

צבי הנדל: בבקשה.

אליהו ישי: אני רוצה להתייחס למספר דברים שנאמרו פה, שאולי גם הציבור שצופה בנו יבין שלא מדובר פה בכל חיילי צה"ל שהם בנים להורים-עולים מחבר העמים, כי זה נשמע כאילו אנחנו מדברים עכשיו על כך שכל מי שעולה לארץ, אם הוא בא מחבר העמים ובניו מתגייסים, מרחפת מעליו סכנת גירוש מהארץ.

אליהו ישי: שיהיה ברור, מדובר אך ורק באלה שלא באו לפי חוק השבות.

אליהו ישי: דהיינו, מי שעלה לארץ על-פי חוק השבות, הוא אזרח לכל דבר, אין לו שום בעיה, ועל-פי חוק הכניסה לארץ הוא יכול להביא גם את מי שהוא רוצה מסביב, כי הוא אזרח.

אליהו ישי: זאת אומרת, כל אדם כזה שבא לארץ על-פי חוק השבות מביא גם את הוריו מנישואים שניים או מנישואים ראשונים, את משפחתו.

אליהו ישי: פה מדובר באנשים שעלו לארץ לא במסגרת חוק השבות.

אליהו ישי: צריך לזכור עוד דבר, שאם אנחנו נותנים הזדמנות לכל מי שרוצה להתגייס לצה"ל ולאחר מכן לקבל אזרחות, הוא והוריו, תאמינו לי שיותר נוח וטוב להתגייס לצבא פה מאשר בחבר העמים, ואנשים ישקלו אם לבוא לארץ.

אליהו ישי: אני יכול להגיד בבירור שזה לא האינטרס של מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: אתה מכיר את התנאים בצ'צ'ניה?

אליהו ישי: לכן עדיף להתגייס בישראל.

יורי שטרן: גם אצלנו נהרגים, כבוד השר.

יורי שטרן: זה לא פיקניק.

אליהו ישי: המדינה יכולה לקבל החלטה שכל אזרחי העולם שרוצים להתגייס לצה"ל – ברוכים הבאים, ואני מבטיח לכם שתוך 24 שעות נקבל פה מיליון חיילים.

אליהו ישי: אבל לא זאת הנקודה ואני מבין שגם עליכם זה לא מקובל.

אליהו ישי: אז בואו נשמור על פרופורציה.

אליהו ישי: הנקודה החשובה ביותר היא, כפי שאמרתי, לא גורשו ולא יגורשו.

אליהו ישי: אני מאד מקווה שאנחנו נסגור עם הצבא שמלכתחילה לא יגייסו את מי שבא עם אשרה מזויפת או עם דרכון מזויף, ומי שרוצה לגייס אותו נגיע להבנה שלא יגייסו אותו ואז נחסוך את הדיון הזה.

אליהו ישי: ולגבי החיילים לאחר השחרור, חצי שנה פלוס-מינוס, אני מעדיף לסגור את זה במסגרת הדיון בוועדה.

אליהו ישי: כמו שהצעתי הצעות הגיוניות בענין, שמקובלות על חלק גדול מהחברים פה, כולל חברי הכנסת יוצאי חבר העמים, אני מניח שגם בענין הזה נגיע להבנה.

אליהו ישי: אבל צריך להבין, אסור לנו לפתוח את זה בצורה מאד גורפת, כי זה לא אינטרס של כולנו פה.

אליהו ישי: נצטרך לשמור על המסגרות הנכונות.

אליהו ישי: לבסוף, אני חוזר ואומר, לא גירשו, ואם היה הליך של גירוש זה נעשה רק למי שבא באשרה מזויפת והוא נמצא בתהליך, וגם במקרה כזה לא גירשנו משום שהבן או הבת כבר גורשו.

אליהו ישי: תודה רבה.

צבי הנדל: תודה לכבוד השר.

צבי הנדל: רשות הדיבור לסגן-אלוף ויצמן משיח, ראש ענף תכנון ומחקר במשרד הביטחון.

צבי הנדל: האם משרד הפנים שותף להחלטה את מי מגייסים, או לא?

סא"ל ויצמן משיח: משרד הפנים בעיקרון מעביר לנו את הנתונים.

סא"ל ויצמן משיח: מי שלצורך הענין כשיר בנתונים שאנחנו מגדירים אותו בגילאים מסוימים ובסטטוס שלפחות מוגדר ככזה שהוא יכול להתגייס לצבא.

סא"ל ויצמן משיח: אנחנו לכאורה גוזרים את הנתונים שלנו דרך משרד הפנים.

צבי הנדל: זאת אומרת שאם כן היה גיוס, זה היה "פקשוש".

סא"ל ויצמן משיח: אם זה נכון, אז בהחלט יכול להיות.

צבי הנדל: זאת אומרת שככלל זאת שיטת העבודה.

סא"ל ויצמן משיח: נכון מאד.

צבי הנדל: גלעד קריב, המרכז לפלורליזם יהודי, בבקשה.

30807: חוק האזרחות מעניק אזרחות להורים שכולים של חיילים שנהרגו במהלך שירותם הצבאי, ולשיטתנו קל וחומר שיש לאפשר להורים של חיילים בריאים ושלמים שמשרתים את היכולת לתמוך בהם בזמן השירות.

30807: אנחנו מאמינים שליכולת הזאת של ההורים לתמוך בבנים שמשרתים יש חשיבות גדולה לנכונות של אותם חיילים באמת להמשיך לחיות כאן ולבסס את חייהם במדינת ישראל, ומכאן שאנחנו מברכים על הודעת השר שהוא יפעל להעניק מעמד של אשרת ארעי לאותם הורים.

30807: אבל בהקשר זה אנחנו מבקשים להעיר מספר הערות.

צבי הנדל: אני מציע לך להישאר עם זה.

צבי הנדל: זו כותרת ראשית מחר בעיתון.

30807: מספר הערות קצרות.

30807: ראשית, לגבי מהותה של אשרת הארעי, הוזכר כאן שאשרת ארעי תהיה בשלב זה ב1, ולדעתנו יש מקום לבחון מתן אשרת ארעי שתתן מגוון רחב יותר של תנאים סוציאליים.

30807: שנית, יש מקום לשאול אם משרד הפנים יאפשר לאותם הורים שנהנים מאשרת ארעי, להגיש בקשה לקבלת תושבות קבע על-פי הפרוצדורות שקבועות בחוק.

30807: אם משרד הפנים מתכוון לאפשר להורים אחרי מספר שנים שהם שוהים בארץ, לבקש את תושבות הקבע, צריך להבטיח שאשרת הארעי תהיה מהסוג שמאפשר את זה, דהיינו א5.

30807: ב.

30807: שהיא תינתן למספיק זמן על-מנת שהם יעמדו בקריטריונים של החוק כדי לעבור ממצב ארעי למצב של תושבות קבע.

30807: הנקודה החשובה ביותר שהוזכרה על-ידי חבר-הכנסת שטרן נוגעת להורים עריריים שחיים בגפם מחוץ לישראל.

30807: לדעתנו, לגבי אותם הורים יש מקום להוציא אותם מההסדר הכללי של קבלת אשרת ארעי, ויש מקום להשתמש במסלול של איחוד משפחות להורים קשישים עריריים.

30807: אתם יודעים שמשרד הפנים שינה לאחרונה את הקריטריונים וקובע היום שהורה קשיש, ערירי, מעל גיל 65 יכול לזכות במעמד של תושבות קבע.

30807: לדעתנו, כאשר מדובר על הורה ערירי של חייל והבן הוא בן יחיד, לדוגמה, יש מקום לאפשר איחוד משפחות ולהעניק לאותו הורה תושבות קבע ללא קשר לגיל ההורה, גם אם הוא בן ארבעים או חמישים, ולא לחכות לזמן שההורה יהיה בן 65 או 70.

30807: הערה אחרונה, אדוני היושב-ראש, נוגעת לסוגיית הגיור.

30807: מדיניות משרד הפנים, כפי שהועברה לרבנות הראשית, היא שאנשים שנמצאים במדינת ישראל על אשרת ארעי, לא יכולים להיכנס לאחד ממסלולי הגיור הקיימים במדינת ישראל, ואנחנו חושבים שבענין הזה יש מקום לעשות חריג.

30807: הורה של חייל שמשרת בצה"ל, שעלה על-פי חוק השבות והוא נמצא כאן באשרת ארעי, יש לאפשר לו, בזמן שהוא כאן מלווה את בנו, להיכנס למסלול של גיור.

30807: אם הוא יעמוד בדרישות מכוני הגיור והרבנות הראשית, ויתגייר ויהפוך ליהודי, אזי יש לתת לו אזרחות מלאה במדינת ישראל.

צבי הנדל: את הסעיף האחרון שלו תרשמי, וילמה.

צבי הנדל: הוא צודק במאה אחוז ונטפל בזה.

צבי הנדל: זאת אומרת שגם אם הוא נמצא על אזרחות ארעית ורוצה להתגייר, שהדבר יתאפשר לו במסלולים הקיימים בארץ.

צבי הנדל: גב' לואיזה וליצקי, עוזרת שר הבינוי והשיכון, בבקשה.

לואיזה וליצקי: די לוחץ לי להגיד שהשר שרנסקי מנסה לטפל בנושא הזה די הרבה שנים.

לואיזה וליצקי: העובדה שהנושא הועלה בזמן האחרון, זה גם כן בזכותו, מכיוון שפתאום הגענו לזמנים שהחיילים שנמצאים פה לבד גם התחילו להיהרג, ואז קמה צעקה.

לואיזה וליצקי: לצערנו, על אף כל השנים האלה שבהן העלינו את הנקודות האלה בישיבות ממשלה, לא נמצא אף שר מכל מפלגה שהיא, שתמך בנקודה הזאת.

לואיזה וליצקי: דבר שני, אני חושבת שכדאי שנציג של ראש אכ"א יאמר לנו על כמה חיילים מדובר, כי השר ציין כאן קודם שאנחנו נפתח פתח למיליוני חיילים לבוא לכאן ולהתגייס.

צבי הנדל: לא, הוא לא אמר את זה.

לואיזה וליצקי: הוא זרק מספר.

צבי הנדל: אני מתנצל התנצלות אדירה שנתתי לך רשות דיבור.

צבי הנדל: אנחנו לא עושים פה פירגונים ל"בעלי הבתים" שלנו.

צבי הנדל: אני הבנתי.

צבי הנדל: תודה רבה.

לואיזה וליצקי: ראש אכ"א היה בישיבת ממשלה ונתן מספרים.

לואיזה וליצקי: אני חושבת שכדאי לשמוע את המספרים האלה.

צבי הנדל: רשות הדיבור לממונה על כל הבעיות מהסוג הזה בארץ-ישראל, מר הרצל גץ, בבקשה.

הרצל גץ: אתה יכול גם להוסיף במסגרת ההגדרה והתואר, שאני אחד האנשים מבין אלה שנמצאים פה ששירת למעלה מ-24 שנים בצבא וסיים בדרגת תת-אלוף, ולכן הוא מודע להרגשות החיילים לא פחות מאף אחד אחר פה, וההתנהגות שלו כלפי אותם חיילים היא התנהגות מקצועית ולא אינטרסנטית כזאת או אחרת.

צבי הנדל: להפך, אינטרסנטית לחיוב.

מרינה סולודקין: אבל לא מרגישים את זה בכלל, ששירתת בצבא.

הרצל גץ: לפני שאני מתחיל בענין הזה אני רוצה להגיד כמה דברים ולחזק את מה שנאמר מקודם, כי אני העברתי את המסר הזה לשר.

הרצל גץ: לא היה מקרה ולא יהיה מקרה, ואם חלילה וחס נעשתה טעות, או שהגיעה אם של חייל או הורה של חייל למשרד הפנים לבקש הארכה נוספת ונאמר לה שתקופת השירות מסתיימת בעוד מספר שבועות והוא לא יוכל לקבל מעבר להארכה הרלוונטית, אז מזה להקיש שנאמר לאם או לאב שהוא מגורש, או מגרשים, זה דבר שלא היה ולא קורה ולא קרה.

הרצל גץ: יש מקרים שהורים מקבלים הוראות כשהבן מסיים את תקופת השירות.

הרצל גץ: אני רוצה כפתיח לנושא לציין פה כעובדה.

הרצל גץ: אנחנו מדברים על הורי חייל שאנחנו מאפשרים להם להישאר פה בסטטוס ב1.

הרצל גץ: נפגעי הדולפינריום, שהם לא חיילים, וההורים שלהם פה, ברגישות של מי?

הרצל גץ: – של משרד הפנים, שאיפשר להורים האלה להיות פה במעמד ב1 שנה ושנתיים, מראש.

הרצל גץ: הם לא חיילים והם לא זכאים, וחלקם שנפגעו, עם כל הצער והכאב, שהו פה באופן בלתי-חוקי וההורים שלהם קיבלו אשרה להיות פה.

הרצל גץ: הורי הנפגעים או קרובי משפחה של נפגעי המטוס הסיבירי, להזכיר לכולם, נמצאים פה באשרת ב1.

הרצל גץ: מי אישר להם את זה?

הרצל גץ: – הוועדה פה?

הרצל גץ: – לא.

הרצל גץ: משרד הפנים ראה את הרגישות ואישרנו לכל ההורים להיות כאן, כי אנחנו רגישים לסוגייה הזאת ויודעים שיש מורכבות, ואנחנו מתנהגים בצורה הומניטרית גרידא ברורה, שיהיה ברור לכולם.

הרצל גץ: נפגעי מלון פארק – יש שם בחורה שאמא שלה נמצאת פה באשרה בלתי-חוקית.

הרצל גץ: היא עבדה שם כמלצרית, ונפצעה, והיא ביקשה לאפשר לאמא להישאר פה תקופה נוספת, ואישרנו זאת, למרות שהיא היתה פה באופן בלתי-חוקי, כמקרה הומניטרי.

הרצל גץ: אז להגיד שאנחנו מתלבשים דווקא על הורי החיילים?

הרצל גץ: – נתתי דוגמאות אחרות שהם לא הורי חיילים.

צבי הנדל: אותה אמא של הבחורה שעבדה במלון "פארק", איך היא בלתי-חוקית?

הרצל גץ: אותה אמא היא אשה נשואה לנכד של יהודי.

הרצל גץ: היא לא יהודיה, אבל זאת לא הבעיה.

הרצל גץ: היא שוהה פה כאשתו של יהודי וזכתה באזרחות.

הרצל גץ: היא ביקשה להביא את אמא שלה לביקור.

הרצל גץ: אמא שלה קיבלה אשרת ביקור במאי 2000.

הרצל גץ: אשרת הביקור שלה היתה עד מארס 2001.

הרצל גץ: ממארס 2001 עד עצם היום הזה היא שוהה בארץ באופן בלתי-חוקי.

הרצל גץ: אני מדבר על אמא של אזרחית, לא על אמא של חייל, שזה הרבה-הרבה יותר מקל והרבה יותר הומניטרי והרבה יותר רגשי מבחינתנו.

הרצל גץ: אחרי שנה שהיא שוהה פה באופן בלתי-חוקי קרה מה שקרה, לדאבוננו, והאמא מקבלת אישור הומניטרי להישאר פה תקופה נוספת.

הרצל גץ: נכון שהבת מבקשת אזרחות לאמה.

הרצל גץ: אמרנו לה: לא, אני לא יכול, כי זה לא גורר אזרחות.

הרצל גץ: אני מוכן לתת לאמא להישאר פה כל תקופה שתעזור לך להשתקם.

הרצל גץ: אם אני אומר שזה קורה להורים של אזרחים מן השורה, על אחת כמה וכמה ברגישות שלנו אנחנו עוסקים בזה בחייליים.

הרצל גץ: אני אומר עוד פעם, יכול להיות שבאחד מהמקרים הבודדים נאמר בהתראה על האפשרות שעוד מספר חודשים האמא לא תוכל לקבל הארכה נוספת, כי תמה תקופת האשרה, ואז כבר אני יכול להבין את דרישת החייל שיש פה בעיה.

הרצל גץ: לשמחתי, חלק ממפקדי צה"ל שעודם משרתים בתפקידים בכירים, מכירים אותי אישית, ואם עולה מקרה כזה פונים אלי אישית ואני יכול לומר שכל המקרים מטופלים בצורה מסודרת.

מרינה סולודקין: ואם אנחנו פונים זה לא חשוב, נכון?

צבי הנדל: אתה זוכר את הדוגמה שנתנה חברת-הכנסת סולודקין, של סרגיי ותמרה אזרין?

צבי הנדל: אתה מכיר את הסוגייה הזאת?

הרצל גץ: ומה קרה, גירשנו?

מרינה סולודקין: אתם לא גירשתם, אבל אתם שולחים מכתבים ואומרים שהיא צריכה לצאת.

הרצל גץ: בתום תקופת האשרה שהיא מקבילה לתקופת השירות – נכון.

הרצל גץ: אנחנו מודיעים את זה במכתב.

הרצל גץ: זה לא צו גירוש, כדי לדייק.

הרצל גץ: יש הבדל בין צו הרחקה, צו גירוש, לבין מכתב להורה שבו נאמר לו שתקופת האשרה החוקית מסתיימת ובסוף התקופה עליהם לעזוב את הארץ באופן מסודר.

הרצל גץ: כשמגדירים פה גירוש נדמה שיש פה קבוצה של אנשים עם מדים כחולים או ירוקים שהולכים ושולפים אותם מאיזה שהוא מקום.

הרצל גץ: זה לא נכון.

יורי שטרן: אומרים להם לצאת.

יורי שטרן: זה גירוש מרצון בתאריך שנקבע.

יורי שטרן: זאת אומרת, אין הרבה הבדל.

יורי שטרן: כשאדם מקבל את המכתב הזה זה מבחינתו כמו צו גירוש.

יורי שטרן: לכן אני חושב שכל הדייקנות הזאת קיימת אצל הפקידים במשרדי הממשלה, היא לא קיימת אצל אנשים בשטח.

יורי שטרן: הוא מקבל מכתב שאמא שלו חייבת עד תאריך מסוים לצאת מהארץ, זה מבחינתו צו גירוש.

יורי שטרן: לכן ההבדלים האלה הם לא משמעותיים.

יחזקאל לביא: אבל את המכתב הזה הוא מקבל אחרי השירות.

מרינה סולודקין: השירות הצבאי הוא שלוש שנים ואחרי שנתיים שולחים מכתבים.

מרינה סולודקין: אדוני, אתה צבוע.

יורי שטרן: אני לא משתמש במלים כאלה.

צבי הנדל: אני מתנצל בשם הוועדה, אתה לא צבוע.

הרצל גץ: זה נאמר ליחזקאל לביא, לא לי.

מרינה סולודקין: התכוונתי אליך, אדוני, עם יחזקאל אנחנו עובדים בסדר.

מרינה סולודקין: אתה מפר את חוק השבות במקרה של משפחת פיינבוים.

מרינה סולודקין: יש לנו הרבה מאד טענות ואנחנו זוכרים מינוי של מי אתה.

יורי שטרן: של שרנסקי.

מרינה סולודקין: כן, לצערי הרב.

הרצל גץ: אני חושב שהדברים לא ראויים לתגובה, גם לא שלי.

הרצל גץ: אני חושב שתרומתי לא פחות גדולה מתרומתה של הגברת שיושבת שם, ובזה אני מפסיק לדבר.

צבי הנדל: הגברת שיושבת שם היא חברת כנסת, נבחרת ציבור, ותרומתה חשובה למדינה, וגם תרומתך חשובה למדינה.

מרינה סולודקין: ומי שמפר את חוק השבות צריך לשמוע את הדברים החשובים.

צבי הנדל: אני רוצה לסכם את הדיון.

צבי הנדל: במדינה שלנו יש בעיה כמו בכל מדינה דמוקרטית.

צבי הנדל: אבל מה לעשות, מכל האפשרויות של שלטון הכי פחות גרוע זו מדינה דמוקרטית, וברוך השם שהמדינה שלנו היא כזאת.

צבי הנדל: בדמוקרטיה יש יתרונות וחסרונות, אבל היתרונות עולים בהרבה על החסרונות.

צבי הנדל: אחד החסרונות הוא, שכאשר אדם רוצה להיבחר לכנסת – ואני מדבר עכשיו רק על עצמי – הוא חייב שהציבור יכיר אותו.

צבי הנדל: עכשיו מכוונת אלינו מצלמה, ויש אחוז מסוים של אנשים שיושבים וצופים בנו, ואני רוצה למצוא חן בעיניהם, ואם המקרה הוא עולה חדש --

מרינה סולודקין: אבל הציבור שלנו לא מבין עברית, לכן זה לא קשור אלינו.

צבי הנדל: -- ואם הבן בצבא, ודאי שאני רוצה שהוא יידע מה אני עושה ולכן נוצרים מתחים.

צבי הנדל: יש גם רגישות אמיתית, כי המדינה שלנו היא באמת קיבוץ גלויות.

צבי הנדל: כמעט בכל קבוצת אוכלוסייה, גם הקבוצה הזאת, לו אספתי אתכם והייתי שואל כל אחד מאיפה הוא בא, או הוא או הוריו או סבו או סבתו, רק שלושה דורות, והייתי שם סיכה על מפת העולם, הייתם רואים באורח פלא שהסיכות מפוזרות על כל העולם, וכולם בסוף הגיעו לכאן, ממנטליות שונה, וכו'.

צבי הנדל: קליטת עלייה הוא דבר מורכב ואף אחד לא ייקח את הזכויות של אנשים שהיו פעילים, ואחד הפעילים המרכזיים – אם אוהבים אותו ואם לאו – הוא השר שרנסקי.

צבי הנדל: רק לא רציתי שנעשה פה דיון מי עושה יותר ומי עושה פחות.

צבי הנדל: כל אחד בנישה שלו עושה את המירב ואת המיטב, ואני האחרון שאגיד מלה רעה על השר שרנסקי.

צבי הנדל: הנושא המסוים הזה שעליו דנו, גם הוא נושא רגיש, כי ברוך השם, במדינה שלנו עדיין צה"ל, ואני מקווה שכך זה יהיה תמיד, היא פרה קדושה, ואני מאושר שכך, וכולנו מחויבים לשמור על הפרה הקדושה הזאת.

צבי הנדל: לכן, כשיש חייל ומרעים לו או למשפחתו, כולנו רגישים לענין הזה.

צבי הנדל: ודאי שמי שמקבל את הפנייה, ובאורח טבעי דוברי השפה הרוסית, הם הראשונים שיקבלו את הפנייה ולכן הרגישות שלהם גדולה יותר.

צבי הנדל: לכן, עם כל הוויכוחים באוכלוסייה הישראלית על נושאים כאלה או אחרים, בסטיגמות שנוצרו, שש"ס באופן טבעי צריכה להיות בעמדה הזאת ועולים צריכים להיות בעמדה הזאת, אני שמח שבסופו של דבר שמענו כאן שיש רגישות, וגם אם לא יצאתי וכל תאוותי בידי, אני רחוק מלהרגיש שעושים רע לחייל.

צבי הנדל: אני רק מבקש שהרגישות תימשך.

צבי הנדל: מאחר שאני בטוח שלפחות כיועץ אתה תשב בוועדה השרים שמדברים עליה, מר גץ, אני מאד מבקש לבוא לקראת.

צבי הנדל: אני אדם דתי ואני רוצה מאד שייקלטו יהודים בערי ישראל, ואני מאד לא רוצה להיות מפלט לכל העולם, אבל יש מקרים שבהם צריך להיות קפדן מאד מצד אחד, ורחב לב מאד מצד שני, וזה המקרה.

צבי הנדל: אני מבקש שתקפידו שמי שלא צריך להיות מגויס לצבא לא יגויס.

צבי הנדל: ואז יש לי הזכות המוסרית להגיד: אבל אם מישהו גויס, לעשות את מלוא הדרך האפשרית גם כלפי הסביבה הקרובה שלו, התא המשפחתי, קרי ההורים.

הרצל גץ: יש פה נקודה שאסור לפספס אותה.

הרצל גץ: המקרים של הזיופים הם מקרים מסוימים, אבל יש בני נוער אחרים שעולים במסגרת מבצעי נעל"ה וסל"ה, ששם הבנים הגיעו בצורה חוקית, לגאלית, ונמצאים פה, ולהם יש הורים שנשארו בחו"ל, וזאת הבעיה שאנחנו מנסים לפתור.

הרצל גץ: הבעיה של הבלתי-חוקיים היא לא בעיה לדיון.

הרצל גץ: זה בעצם הנושא ועל זה קמה הוועדה.

צבי הנדל: על זה דיברנו.

צבי הנדל: המלצה מבחינתנו, ואני חושב שאין פה חילוקי-דעות, אם אפשר להגיע למצב שההורים יקבלו תושבות, שלא מביאה לידי אזרחות.

צבי הנדל: אין לי מושג אם יש דבר כזה, ויכול להיות שאפשר ליצור דבר כזה.

צבי הנדל: זאת אומרת, אם זה מביא לידי אזרחות, אני מסכים שאני לא רוצה אזרחות.

צבי הנדל: אבל אם אפשר להביא למצב שאותם הורים של חיילים ששירתו בצה"ל יקבלו תושבות לא לשנה-שנתיים אלא תושבות קבע, שלא יביא לידי אזרחות, אני הייתי מאד מבקש שתעבירו לוועדה ללכת בכיוון הזה, כי התחושה שלי היא שאם הוועדה לא תלך בכיוון הזה, תהיה יוזמת חקיקה ואני אהיה שותף לה.

צבי הנדל: אבל אני לא רוצה בזה.

צבי הנדל: הדבר הבריא והנורמלי הוא שהממשלה תוביל את המהלך הזה.

צבי הנדל: אני לא רוצה לעשות פה מחטפים.

צבי הנדל: אני מאחל לוועדה הצלחה.

צבי הנדל: אני מודה לחבריי ולכל האורחים.

צבי הנדל: הישיבה נעולה.

צבי הנדל: - - - - - - -