ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 205, 2002-04-30 10:00

צבי הנדל: בוקר טוב לכולם, וברוכים הבאים.

צבי הנדל: היום אנחנו עוסקים בנושאי ביטחון.

צבי הנדל: סגן השר לבטחון פנים יאחר בכמה דקות ותכף יגיע.

צבי הנדל: יש לנו שני נושאים היום, ושניהם, פחות או יותר, באותו כיוון.

צבי הנדל: הם מתחלקים בין המשטרה לצבא – והדרך לנצל את המשאב האנושי המבורך של עולים חדשים.

צבי הנדל: כפי שהצלחנו לנצל בצורה נכונה, טובה ובריאה את הצד המדעי שבעליה המבורכת, בעיקר מארצות חבר העמים אבל לא רק, כך יש תחומים נוספים.

צבי הנדל: אחד התחומים שקיבלתי קריאות בקשר אליו הוא המשטרה והצבא; קיבלתי פניות גם מאנשים מחוץ למערכת וגם מחבריי פה בכנסת – מיורי שטרן ומפרופ' צינקר – לנצל את אלה ששרתו בכוחות הבטחון, ובמקרה הראשון במשטרה, מאחר שהמשטרה זקוקה היום לכוח אדם.

צבי הנדל: לא הבנתי למה יש טענות בקשר לזה.

צבי הנדל: הרי לכאורה אם יש פה היצע, וביקוש יש, כי המשטרה רוצה להגדיל את כוח האדם, לא ברור למה השידוך הזה לא נוצר.

צבי הנדל: על מנת שנלמד יותר טוב את הבעיה אני מציע שיתחילו קודם חברי שהציעו את ההצעה – חבר הכנסת יורי שטרן ואחר כך חבר הכנסת צינקר, נשמע את ההבטים של הבעיה ונראה איך אפשר לפתור אותה.

צבי הנדל: בבקשה.

יורי שטרן: תודה, כבוד היו"ר.

יורי שטרן: הדיון הוא באמת בשתי מערכות, אבל מבחינת אוכלוסית העולים מדובר בשני מסלולים אפשריים לאותה אוכלוסיה.

יורי שטרן: אנחנו מדברים על שכבה שלמה של עשרות אלפי עולים בגילאים 40-30, פחות או יותר, בעלי נסיון מבצעי, צבאי או משטרתי, שלא גויסו לצה"ל, כי היתה החלטה של צה"ל בתחילת שנות ה- 90', ב- 92' אם אני לא טועה, להגביל את גיל הגיוס ל- 28.

יורי שטרן: ההחלטה הזאת גם אז לא היתה נראית לי נכונה, אבל בוודאי השאירה מחוץ למערכת מספר גדול מאוד של אנשים כשירים, שמוכנים ורוצים להשתתף בנטל הבטחוני, ולקחת בו חלק.

יורי שטרן: היום, במצוקה שבה אנחנו נמצאים, המאגר הזה של האנשים יכול להקל בביצוע משימות רבות, ולהקל גם על חיילי מילואים, למשל.

יורי שטרן: כלומר, יש פה קבוצה גדולה מאוד של אנשים שרוצים להתגייס ואינם מגויסים.

צבי הנדל: בוא נתמקד קודם במשטרה.

צבי הנדל: אתה יודע על מקרים שחבר'ה כאלה הלכו ללשכות הגיוס של המשטרה ונענו בשלילה?

יורי שטרן: הרצון ואפילו הנסיון זה עוד לא מספיק.

יורי שטרן: יש עניין של ידע בשפה והתאמות נוספות, וללא פעולה ספציפית לגישור, העסק הזה לא עובד.

יורי שטרן: זה לא עובד אובייקטיבית, לא מתוך חוסר רצון או משהו דומה.

יורי שטרן: היות ואני עובד הרבה עם המערכות אני אומר שזה קודם כל קושי אובייקטיבי של אי-התאמה.

יורי שטרן: בשביל שאי-ההתאמה הזאת תעלם צריכה להיות פעולה בונה שבאה לקראת האוכלוסיה.

יורי שטרן: מתוך האוכלוסיה עצמה הם כבר עשו כמה וכמה צעדים, והתארגנו בשתי עמותות, אחת מאגדת את קציני המשטרה - המיליציה הסובייטית: החוקרים, הבלשים, השוטרים, והעמותה השנייה מאגדת קצינים ומומחים צבאיים.

צבי הנדל: שתיהן נמצאות פה?

יורי שטרן: כן.

יורי שטרן: למה אמרתי שהדיון הוא משולב?

יורי שטרן: כי גם לאלה שהם בעלי רקע צבאי גרידא, היום מג"ב או סוגי אבטחה שונים יכולים להיות פתרון.

יורי שטרן: אפרופו, כשהערבים שמעו מהעיתונות שלנו שהרוסים רוצים להתגייס ולקחת חלק במשימות בשטחים – זה עשה רושם חזק, כי הם יודעים שפה לא עושים חשבון.

יורי שטרן: מבחינת המשטרה ישנן כמה אפשרויות, ודיברנו עליהן.

יורי שטרן: לפני שלושה חודשים ביקשתי מאכ"א, מאגפי כוח אדם גם של המשטרה וגם של הצבא, להיפגש יחד עם נציגי העמותות, ודיברנו על כמה וכמה דברים שאפשר לעשות; חלק בתחום ההתנדבותי, במשמר האזרחי, וכאן, במשמר האזרחי, מצב הפשע, הפריצות ומעשי החבלה באזורים רבים של אוכלוסית-עולים גדולה, זו בעייה רצינית, ואפשר לארגן שם משמר אזרחי.

יורי שטרן: יש נסיונות כאלה מוצלחים מאוד, למשל בדימונה ובעוד כמה מקומות.

יורי שטרן: העולים רוצים ללכת למשמר האזרחי, אבל בשביל זה המשמר האזרחי צריך לעשות כמה צעדי הסברה ופעילות שלמה שדיברנו עליה, כמו ימי עיון אזוריים.

יורי שטרן: למיטב ידיעתי, הרבה לא יצא מזה בפועל, ויש כאן בהחלט פוטנציאל של אלפים שמוכנים להיות מתנדבים במשמר האזרחי ולהקל קצת על בעיות הבטחון השוטף.

יורי שטרן: מעבר לזה, קיים העניין של משמר הגבול ועוד מערכות אבטחה שבמסגרת המשטרתית.

יורי שטרן: פה גם יש בעמותה של קציני צה"ל אנשים שמוכנים להשתתף.

יורי שטרן: העניין השלישי הוא למעשה שוטרים גרידא, שוטרים בשטח וחוקרים.

יורי שטרן: כמו שיש קורסים לרופאים, קורסים למורים וקורסים לעוד מקצועות, אם היינו נותנים לעולים הכשרה מיוחדת, שמאפשרת להם להמשיך ולפעול בארץ במקצועות הקודמים שלהם והיינו עושים את המאמץ לשלב אותם, זה ישתלם, כי יש פה מגוון רחב של אנשים בעלי ידע במקצוע.

יורי שטרן: לגבי מה שהפך להיות לדעתי בלוף תקשורתי ופרובוקציה תקשורתית-פוליטית, כל הסיפורים על המאפיה הרוסית, קיים בהחלט פשע, יש פשיעה בקרב הנוער העולה, יש פושעים שפועלים באוכלוסית העולים, יש העניין הזה של סחר בנשים, שגם שם חלק גדול מתבצע בקשר בין יוצאי ברית המועצות לשעבר וקיימות עוד כל מיני משימות שמתאימות דווקא לעמותה הזאת, של "מגן וחרב", שם שהוא תרגום מסיסמה רוסית, שתחתיה פעלה המשטרה הרוסית.

יורי שטרן: בעמותה הזאת יש אנשים שיכולים להתמקד ולהתמקצע בחקירות מעין אלה.

יורי שטרן: הם מבינים את המנטליות, ויודעים איך הדברים האלה עובדים.

יורי שטרן: כמובן שקיים יתרון השפה, לעומת גיוס של איזו שוטרת צעירה, שאין לה שום רקע, כי היא בעצם ישראלית דוברת רוסית.

יורי שטרן: כאן, לעומת זאת, יש אנשים מנוסים שהם מתוך הסיטואציה הזאת, יודעים איך לפעול וגם יכולים להגיע למקורות ברוסיה; המאגרים האלה לא מנוצלים מספיק, וזאת המשימה, שהיא גם תעסוקתית, אבל קודם כל היא משימה שאמורה לתרום לבטחון המדינה.

יורי שטרן: אז אלה הדברים שקשורים למשטרה.

אלכסנדר צינקר: אני חושב שצריך לחשוב מחדש איך לארגן את כל השיטה, ואיך עכשיו יכולים עולים חדשים, קציני משטרה ואנשים מעמותת "מגן וחרב" ממש להיכנס למערכת שלנו פה בארץ.

אלכסנדר צינקר: יש הרבה בעיות, ורציתי לשמוע מהן.

אלכסנדר צינקר: אני יודע שיש חומר כתוב על זה.

צבי הנדל: אני רוצה לשמוע מהצד של "מגן וחרב" בעיקר האם נעשו נסיונות לקשר עם משטרת ישראל, ואיפה היו פלונטרים, אם בכלל.

צבי הנדל: בבקשה.

ואדים מלמד: אני חבר בעמותה של "מגן וחרב".

ואדים מלמד: מדובר בעמותה של עולים חדשים, שמארגנת בשירותיה כ- 250 איש מכל רחבי הארץ.

ואדים מלמד: המרכזים של האגודה מתמקדים בנתניה, בראשון לציון, בחדרה, בחיפה ובפתח תקווה.

ואדים מלמד: אנחנו היינו במגעים עם המשטרה וגם עם מחלקת כוח אדם של המשטרה, וכשדיברנו הועלו בדיוק אותם עניינים שהעלה חבר הכנסת יורי שטרן.

ואדים מלמד: הבעיה העיקרית בעניין שירות חברי העמותה במשטרה היא מגבלת הגיל.

ואדים מלמד: בדרך כלל עולים חדשים או חברי עמותה, שהגיעו לישראל נניח בגיל 25 או 30, עוד לא מספיקים ללמוד עברית, הם כבר בני 35, ואז הם לא יכולים להתגייס למשטרה בכלל.

ואדים מלמד: העלינו את העניין של אולפן.

ואדים מלמד: למעשה, זה יהיה מאוד יעיל אם יהיה אולפן, כמו לעורכי דין ולרופאים, שבו אפשר יהיה ללמוד שפה מקצועית, וזה יעזור לאנשים לעבור את הבחינה.

ואדים מלמד: זו בעצם הבחינה הכי קשה לעולים-שוטרים לשעבר.

ואדים מלמד: אנחנו שלחנו את השמות של המועמדים למשטרה ובעצם בפגישה הבנו שהבעיה הכי קשה היא התקציב.

ואדים מלמד: היה רעיון לשלב כאן

ואדים מלמד: את ועדת הקליטה עם המשטרה ולשכת ראש הממשלה ויחד להקים פרוייקט שיאפשר לעולים חדשים לעבור את העניין של השפה, ללמוד או לעשות אולפן מקצועי, ולהתגייס.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: אגב, במסחר אני יודע, שאם יש היצע ויש ביקוש, זה צריך להתחבר בסוף.

מרינה סולודקין: יש גם דלתות סגורות.

ואדים מלמד: יש עוד עניין אחד.

ואדים מלמד: אנחנו העלינו כמה בעיות בעניין העבודה של חברי העמותה במשטרה, אבל לא רק גיוס למשטרה, אלא גם עבודה במוקד 101, שעד היום לא התבצע, למרות שלמעשה, מי שאמור לעבוד במוקד 101 לא צריך לדעת עברית פרפקט כדי לעבוד שם, כי הרעיון שהוא יקבל קריאה בשפה הרוסית ויתרגם - - -

צבי הנדל: טוב, העניין ברור, תודה.

צבי הנדל: משטרת ישראל, בבקשה.

גילה גזיאל: אכן בעבר נעשו נסיונות והיו מגעים רבים לקדם את נושא גיוס העולים מחבר העמים.

גילה גזיאל: היום יש הצעה, יש תקנים, ואנחנו זקוקים לאנשים, רק יש מינימום של קריטריונים שאנחנו לא יכולים לחרוג מהם.

גילה גזיאל: זאת אומרת, אני מניחה שכל מי שיושב פה, שנתקל או שמגיע אליו שוטר סיור או שוטר תנועה, צריך את השפה הבסיסית.

גילה גזיאל: בשנת 2000 היו מגעים משולבים של המשטרה, העמותה ומשרד הקליטה לממן אולפן בעברית לעולים החדשים.

גילה גזיאל: בסופו של דבר זה לא יצא לפועל, והסיכום היה שזה יהיה במימון משרד הקליטה.

גילה גזיאל: זה לא מתקציבי משטרה, ומשרד הקליטה לא מצא את המימון לעניין הזה.

גילה גזיאל: אנחנו נשמח לשלב את העולים החדשים, אנחנו זקוקים לכוח אדם, ויש לנו מיון כללי.

גילה גזיאל: אכן גיל הגיוס הוא עד גיל 35.

גילה גזיאל: אנחנו עושים הקלות לגבי השפה העברית – אנחנו לא דורשים מעולים את הנדרש ממי שנולד בישראל, אבל גם בהקלות האלה יש לנו גבולות.

גילה גזיאל: כלומר, העבודה שלנו היא עבודה עם ציבור, ואנחנו צריכים ששוטר יוכל למלא את מגוון התפקידים במשטרת ישראל.

גילה גזיאל: כשיש תגבורים בירושלים, בתל אביב או בהר מירון אנחנו צריכים את כל השוטרים, והתפיסה הסופית היא שהשוטר הוא ורסטילי.

גילה גזיאל: בעניין השפה, מבחני הכניסה למשטרה יכולים להיעשות גם בשפה הרוסית.

גילה גזיאל: נדרשת ידיעת השפה ברמה המינימלית, ואנחנו נשמח מאוד אם משרד הקליטה יאושש את הרעיון ויממן אותו – להקים אולפן בעברית כדי לקדם את הנושא.

גילה גזיאל: אנחנו זקוקים לכוח אדם בכל הארץ.

גילה גזיאל: אגב, אני לא עושה מגבלה רק לגבי שוטרים לשעבר שהיו בצבא הרוסי, אלא גם אנשים שהיו במשטרה הרוסית וגם מי שהיו בצבא הרוסי – הדלת פתוחה בפניהם.

גילה גזיאל: אנחנו נבחן את זה, וזה בהחלט פתוח.

גילה גזיאל: בעניין החקירות – לאחרונה פנינו לכל מי שעוסק בתחום החקירות, בהמשך לדברי חבר הכנסת יורי שטרן, פתחנו את העניין הזה, הצבענו על התרומה האפשרית, ואנחנו מחכים לתשובה מראשי היחידות המיוחדות של המשטרה שעוסקות בתחום החקירות כדי לקדם את הנושא הזה.

יורי שטרן: המגבלה של הגיל לא תהיה?

גילה גזיאל: גיל הגיוס למשטרה הוא עד גיל 35.

גילה גזיאל: יש הקפדה על הגיל הזה, אבל יחד עם זאת, בתחומים מקצועיים מאוד, יש אפשרות לחריגה, אבל לא חריגה רבה.

גילה גזיאל: אני רוצה להסביר למה אנחנו לא חורגים גם בהבטים המקצועים; גיל הפרישה מהמשטרה הוא גיל 55.

גילה גזיאל: יש קורלציה בין גיל הגיוס לגיל הפרישה.

גילה גזיאל: אי אפשר לנתק את גיל הגיוס מגיל הפרישה.

גילה גזיאל: כדי לסבר את האוזן, גיל הפרישה השתנה, והוא כבר לפני 55 – הוא גיל 52, אבל בעיקרון גיל הפרישה הוא 55, ולא ניתן לנתק את גיל הגיוס מגיל הפרישה.

מרינה סולודקין: את יודעת, כשלא רוצים אז יש תירוצים.

אבשלום וילן: אם נניח, שאלה תיאורטית, אם אל ראש ממשלת רוסיה היה מגיע לפני 10 שנים, כשהוא היה בן 43, ראש הק.ג.ב לשעבר.

אבשלום וילן: אני מניח שהוא לא רע… האם היו מקבלים אותו?

גילה גזיאל: השאלה היא שאלה תיאורטית.

גילה גזיאל: סמכות החריגה לגבי גיל הגיוס היא של מפכ"ל המשטרה.

גילה גזיאל: פקודת המשטרה קבעה שגיל הגיוס הוא עד גיל 35, ואם יש אנשים בעלי מקצוע מאוד מאוד ייחודי, המקרה שלהם מטופל באופן פרטני.

צבי הנדל: יש פה כמה נקודות שאני מזהה, ואנחנו צריכים לפרק אותן.

צבי הנדל: יש לנו פה מישהו ממשרד הקליטה?

צבי הנדל: אפשר לעשות שידוך בנושא האולפנים.

צבי הנדל: יכול מאוד להיות, שצריך לעשות מבצע מיוחד, אם באמת יש פה נפח, ונראה לי על פניו שאמור להיות נפח בנושא של המשטרה.

צבי הנדל: תיכף נגיע לצבא, ואני לא בטוח ששם יהיה לנו נפח כזה, אבל במשטרה ודאי כן.

צבי הנדל: אפשר לעשות איזה שהוא שידוך…

מרינה סולודקין: אתה מתפרץ לדלת פתוחה, כי היתה שיחה עם סגן השר יולי אדלשטיין.

צבי הנדל: אז יש פה נציגה שלו, ואני אקבל תשובה שהכל בסדר.

צבי הנדל: מה אתם מתפרצים כל כך?

גנדי ריגר: זה נראה כאילו מתחילים מההתחלה, אבל זאת לא ההתחלה.

גנדי ריגר: כבר לפני כמה חודשים היתה שיחה עם גדעון עזרא ועם האנשים שיושבים כאן.

גנדי ריגר: אני הייתי באותה שיחה, וקבענו שאנחנו צריכים להקים את האולפן לאנשים שיכולים להתגייס - עד גיל 35 כפתרון אחד, ולאנשים מעל גיל 35 – כפתרון שני, שאנחנו צריכים לקבל.

גנדי ריגר: ככה קבענו.

גנדי ריגר: אחר כך קבענו יחד עם גדעון עזרא וסגן שר הקליטה שאנחנו צריכים להתחיל לבנות את האולפן.

גנדי ריגר: יש רשימת עבודה, הרשימה קיימת, והיא קיימת גם במשרד הקליטה ובמשרד לבטחון פנים.

גנדי ריגר: היו רק כמה שינויים שלא היו מספרי טלפונים נכונים.

גנדי ריגר: 14 אנשים מהעמותה כבר בעוד כמה ימים צריכים להתחיל ראיונות במשטרה, כך אני הבנתי ממכתב שקיבלתי מסגן השר.

גנדי ריגר: יש לי מכתב מגדעון עזרא, וחשוב שהוא יהיה כאן, כי הוא יכול להסביר מה קורה.

גילה גזיאל: מבחינת מספר האנשים שיש פה במשטרה שנולדו בחבר העמים: בשירות קבע יש 1,022 שוטרים שנולדו בחבר העמים, ובשרות חובה למעלה 2,024.

צבי הנדל: לגבי האולפנים – אני שומע שכן יש התקדמות.

יוסף רוזן: אישית אני לא יודע על פניות, אבל אני יכול להבין מה מסתתר מאחורי זה.

יוסף רוזן: אם מדובר על אולפן בכלל, ללא קשר לתעסוקה – זה לציבור אחד, ואם מדובר בתעסוקה – זה אפשרי בהחלט, אנחנו עושים את זה, עשינו את זה, ואפשר לעשות ולשווק את שני הדברים.

יוסף רוזן: כדי לסבר את האוזן – לא מועמדים פוטנציאליים, אלא אנשים שעברו כבר את המיונים והראיונות והם מועמדים לזה.

אביטל טוך: אנחנו עובדים עם המשטרה כבר כמה שנים במספר פרוייקטים.

אביטל טוך: הוצאנו עיתונות על שירותי משטרה, ואני ראיתי אותם בהרבה מרכזים קהילתיים במספר שפות – באמהרית, ברוסית, בעברית ובאנגלית.

אביטל טוך: זה נמצא בהרבה ריכוזי עולים ועוסק בכל שירותי המשטרה, כולל איפה להתגייס, משמר אזרחי וכל כתובת אפשרית בתחום הזה.

אביטל טוך: אני הבאתי את העיתון הבסיסי, שצורף לעיתונות ונמצא בכל מיני נוסחים.

אביטל טוך: דברים נוספים: מסלולים מהירים לטיפול בפניות ציבור, הדרכה למשטרה בכלל.

אביטל טוך: רוב מסלולי ההדרכה של השוטרים היום כוללים התחשבות בבעיות של עולים וראייה אחרת של בעיות של עולים.

אביטל טוך: הפרוייקט המקורי שלנו היה בעיקר גיוס שוטרים מגשרים – מגשרים קהילתיים.

אביטל טוך: זה התחיל לפני כשנתיים-שלוש, היום כמובן שהתמונה כולה השתנתה, אבל אנחנו לא ירדנו מזה, אם זה יהיה אפשרי.

אביטל טוך: הבעייתיות בינינו, שהיתה אז והיום היא כנראה לא קיימת, זה שהיום למשטרה יש הרבה יותר תקנים, כשאז האוצר לא הסכים לתת את התקנים שביקשנו.

אביטל טוך: ירדנו לחצי, ירדנו לרבע, אבל זה לא היה.

אביטל טוך: מבחינת מה שיקרה עכשיו, מבחינת אולפן תעסוקתי, אני לא חושבת שתהיה בעיה.

אביטל טוך: ברגע שיגייסו אנשים ויראו מי הם האנשים – מסגרות אולפן אפשריות – ערב, בוקר אחרי הצהריים – צריכה להיות התאמה לאנשים…

צבי הנדל: הבנתי.

צבי הנדל: שאלה אינפורמטיבית למשטרה: הפרוצדורה יכולה להיות שקודם מחליטים אם הוא מתאים להיות שוטר או לא, ואחר כך מארגנים את האולפן?

גילה גזיאל: עקרונית לא.

צבי הנדל: זה מאוד משמעותי.

צבי הנדל: יש הבדל אם המשרד לקליטת עלייה צריך לעשות אולפן ספציפי למשטרה ל- 100,000 איש, או רק ל- 5,000, שהוא יודע שאתם רוצים אותם.

גילה גזיאל: הראיון הראשוני שאנחנו עושים בלשכת הגיוס הוא לבדוק התאמה ראשונית, אבל במבחנים הנוספים, למרות שחלקם מבוצעים בשפה הרוסית, עדיין יש דרישה לעברית, כי זה משולב.

גילה גזיאל: חבל להכשיל את האנשים מראש.

גילה גזיאל: אני מציעה שבתאום עם לשכות הגיוס נעשה את הבדיקה הראשונית.

צבי הנדל: זאת אומרת, אני יכול לרשום כסיכום מפי נציגת המשטרה, שבעיקרון, אם האדם יעבור את המסלול של לימוד עברית ויצליח לגמור את האולפן, אז אתם מקבלים אותו?

צבי הנדל: אחרת לא עשינו כלום.

גילה גזיאל: אני רוצה להסביר.

גילה גזיאל: יש כמה תהליכים בקבלה למשטרה.

גילה גזיאל: התהליך הראשון הוא תהליך של התאמה למשטרה ברמה התאורטית: מבחן דפ"ר - שזה מבחן עם פסיכומטרי, ידע בעברית, מבחן אישיות, בדיקות בטחוניות ובדיקות רפואיות.

גילה גזיאל: זה למעשה השלב הראשון.

גילה גזיאל: השלב השני הוא השלב הסופי – שלב של גיבושון של שלושה ימים, ששם בודקים ממש התאמה למשטרה.

גילה גזיאל: השלב הזה מנפה בערך 50% מכלל המועמדים, גם ישראלים.

גילה גזיאל: בשלב הזה חייבים לעמוד, ויכול להיות שאנשים שלמדו עברית ועברו את כל המבחנים עדיין לא יעברו את מבחן ההתאמה.

צבי הנדל: האם אפשר לעשות את הלימוד אחרי הגיבושון?

גילה גזיאל: לא, הוא לא יבין, יש בעיית-שפה.

צבי הנדל: הבנתי.

צבי הנדל: את אומרת, שהקטע שאליו את יכולה להגיע זה עד הגיבושון, במיון, והגיבושון עדיין יכול להכשיל אותו.

גילה גזיאל: בדיוק.

גילה גזיאל: יש שם 50% ניפוי מכלל האוכלוסיה שמגיעה למשטרה, מאלה שעברו את כל המיפוי.

גילה גזיאל: כלומר, מתוך האנשים שעברו את כל המבחנים קיימת סבירות שחלקם לא יעברו את הגיבושון.

אביטל טוך: האם אפשר לחלק את זה לשני פרקים, במיוחד לאוכלוסית העולים?

אביטל טוך: פרק ראשוני הוא מידת ההתאמה הבסיסית הראשונית, אחר כך אולפן מותאם ואז השלב הסופי?

גילה גזיאל: זה בדיוק מה שהצעתי.

צבי הנדל: זה מה שהיא הציעה, אבל היא אומרת שעדיין צריך לקחת בחשבון שבגיבושון נופלים הרבה.

אבשלום וילן: אני מכיר את שיטות המיון.

אבשלום וילן: דפ"ר זה חלק אחד, עברית זה דבר שני ואחר כך הפרמטרים האחרים.

אבשלום וילן: אם העברית ברמה נמוכה – מראש הסיכוי יהיה נמוך, והוא נכנס פחות טוב למיון.

גילה גזיאל: לא.

גילה גזיאל: אלה שני מבחנים נפרדים.

גילה גזיאל: יש את המבחן הפסיכולוגי, הפסיכומטרי ויש את המבחן בעברית.

גילה גזיאל: מה שאפשר לעשות – זה להתחיל עם המיון הראשוני כשלב ראשון, ובשלב הסופי, באופן חריג ולא מקובל, לעשות את המבחן בעברית.

צבי הנדל: חכ"ים שרוצים להוסיף – זה הזמן.

מרינה סולודקין: קודם כל, אני רוצה להבין.

מרינה סולודקין: אתמול, בפעם הרביעית, דחית בגלל שר הפנים את הישיבה בנושא אזרחות ואמהות של חיילים.

מרינה סולודקין: צבי, יש שר שלא רוצה להתעסק בנושא של אזרחות לאמהות, אבל אנחנו כאן ריבונים, ויכולים להזמין מנכ"ל, להזמין את ראש הממשלה.

צבי הנדל: אולי אם היית מדברת איתי על זה, היית משתכנעת שהיה טוב שלא קיימתי אתמול את הישיבה.

צבי הנדל: אבל אני לא רוצה להתעסק עם זה עכשיו, כי את האורחים האלה זה לא מעניין.

מרינה סולודקין: טוב.

מרינה סולודקין: נושא הישיבה שלנו מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: כשאנחנו לא מנצלים את כל ההיצע של שוטרים לשעבר, חוקרים לשעבר ואנשי צבא לשעבר – זה פספוס ובזבוז של משאבי אנוש למדינת ישראל, במיוחד במצב החרום שאנחנו נמצאים בו.

מרינה סולודקין: כמה צעדים לכיוון של הסבה מקצועית עשה חבר הכנסת גנדי ריגר יחד עם סגן שר הפנים גדעון עזרא ויחד עם סגן שר העלייה והקליטה יולי אדלשטיין.

מרינה סולודקין: אני מבינה שהעניין הוא לא חוסר רצון, כי ראיתי שלשני סגני שרים יש רצון רב לעזור לאנשים.

מרינה סולודקין: העניין הוא כסף, משאבים, מימון ותקציב.

מרינה סולודקין: כוועדת עלייה וקליטה אנחנו צריכים ללחוץ מכל הכיוונים כדי לממש את התכנית שיש, של אולפן, כמו שיש לרופאים ולמורים.

מרינה סולודקין: דבר שני שאני רוצה לומר, אני חושבת שזה דבר פסיכולוגי, שמשטרת ישראל - - -

צבי הנדל: אבל אני לא שמעתי – לא ממנה ולא ממנה (מצביע על גזיאל וטוך) שהבעיה היא כסף.

צבי הנדל: למיטב ידיעתי, המשטרה קיבלה תקנים נוספים, שעוד לא מולאו.

צבי הנדל: משרד הקליטה לא קוצץ.

אביטל טוך: קוצץ נורא!

אביטל טוך: מה זה לא קוצץ?

מרינה סולודקין: רק אתמול רצו לקצץ מכל הענפים של משרד הקליטה.

מרינה סולודקין: יש דבר שני שאנחנו צריכים לעשות כחברי כנסת: לדבר עם המשטרה, כי המשטרה לא פתוחה ליוצאי ברית המועצות.

מרינה סולודקין: המשטרה לא מבינה שיש גם ידע, גם נסיון, גם פטריוטיות ועוד הרבה דברים.

מרינה סולודקין: אני שולחת למשטרה אנשים שהם יוצאי ברית המועצות, שעברו את צבא ההגנה לישראל ושרוצים להתגיס למשטרה.

מרינה סולודקין: לפחות מ- 20% מאלה שאני שולחת יש סיכוי להיכנס.

מרינה סולודקין: הם לא פתוחים! הם אומרים לנו: עניין הפסיכומטרי! זה אחרי שחפים מפשע… אני חושבת שיש כאן מחסום פסיכולוגי, ואנחנו צריכים לעבוד על זה, לפתוח את הדלתות, ולאפשר לאנשים שיש להם כשרונות ומוטיבציה דומיננטית לשרת את המולדת להיכנס למשטרה.

צבי הנדל: השורה התחתונה שלך: את חושבת שבשל אלף ואחת סיבות – סטיגמות, יש בעיה במשטרה ואין פתיחות.

מרינה סולודקין: המשטרה היא המקום הכמעט אחרון במדינה שיש בו אפליה של יוצאי ברית המועצות.

מרינה סולודקין: אני מתעסקת במשטרה ובעולים כבר שנים.

מרינה סולודקין: יש אפילו חפים מפשע שיושבים בכלא.

מרינה סולודקין: אחרי חקירות של מומחים - - -

צבי הנדל: זה דיון אחר.

אבשלום וילן: אני נדרש להגן על כבודה של משטרת ישראל.

אבשלום וילן: קשה לי להאמין שבמדינת ישראל משטרת ישראל לא עובדת על בסיס של קריטריון אובייקטיבי.

אבשלום וילן: זה נראה לי מצחיק ופתטי לטעון דבר כזה.

אבשלום וילן: במקרה, באופן אישי, הרבה שנים עסקתי ביחידות גיוס לכל מיני יחידות בצה"ל.

אבשלום וילן: אני מכיר מערכות, ואני לא מעלה על דעתי בכלל שמישהו במדינת ישראל לא לוקח טובים בגלל המוצא.

צבי הנדל: גם אם כן, אז בטח לא כמדיניות.

אבשלום וילן: כן, שום מערכת לא יכולה להתחייב למקרה הבודד, אבל בגדול – אני לא חושב שפה הבעיה.

אבשלום וילן: אני מתרשם, שהבעיה שמוצגת פה לפנינו בישיבה הזאת היא בעיה מסדר גודל לגמרי אחר.

אבשלום וילן: פה מדובר על עמותת "מגן וחרב", שיש בה 280 חברים, כאשר 70% מתוכם הם קצינים בעלי נסיון במקצועות יחודיים, כלומר בערך 200 איש.

אבשלום וילן: האמת היא שגם חלקם מעל גיל 35.

אבשלום וילן: יש פה כמה מאות מומחים שצברו הרבה מאוד נסיון וידע בתחומים ספציפים, ויש בעיה אמיתית האם ניתן לשלבם בתוך המערכות של משטרת ישראל, שבאופן טבעי, כמו כל מערכת ביורוקרטית, קשה לה לקלוט הצנחות מבחוץ, כי היא עובדת על פי קריטריונים מסוימים, כמו כל ארגון.

אבשלום וילן: לכן השאלה היא האם ניתן לבצע אילו שהן התאמות, ואני כבר אומר", בשוליים, ולא כמסלול מרכזי.

אבשלום וילן: הם יכולים לגייס כמה עשרות בשוליים, במסלול מיוחד, כי מדובר פה בכל אופן באוכלוסיה שהיא כמעט 20% מתושבי המדינה.

אבשלום וילן: אם פוטין היה מגיע – הוא היה מנוצל מבחינת הכישורים והיכולות שלו.

אבשלום וילן: הוא היה מגיע לצמרת אגף החקירות, קרוב לוודאי.

אבשלום וילן: יש פה בעיה אמיתית.

אבשלום וילן: יש אנשים מוכשרים, ברמה מקצועית גבוהה, ויש יכולת אמיתית להתברג בתוך מערכת אחרת.

אבשלום וילן: בתחום הרפואה, למשל, נבנו מסלולים, וזה נקלט.

אבשלום וילן: בתחום הזה, מכיוון שזה תחום הרבה יותר סגור ובעייתי, זה הרבה יותר קשה.

אבשלום וילן: השאלה היא אם מצליחים לבנות מסלול כזה ולקלוט, על אף מגבלת הגיל.

אבשלום וילן: השאלה היא איך בונים את המסלול הזה.

צבי הנדל: כלומר, אם אני מתמצת במשפט אחד את מה שאמרת, דיברת על המסות, שאין לך ספק שזה פועל על פי קריטריונים ואין אפליות, ואם צריך להתמקד בפתרון הבעיה, זה בייחודיים של הכמה עשרות או מאות, שהיו קצינים מיוחדים וכד'.

אבשלום וילן: היו כמה שילובים יפים בעשור האחרון במשרד הקליטה.

אבשלום וילן: השאלה היא אם ניתן לבנות מסלול מקביל.

מרינה סולודקין: כמה עולים יש בסיירת מטכ"ל?

צבי הנדל: אני מבקש לא לענות.

אבשלום וילן: אני יכול לענות בצורה מאוד ברורה.

אבשלום וילן: קודם כל, זה נתון מסווג.

אבשלום וילן: מעבר לזה, מעל גיל 15, מסיבות בטחון, לא ניתן לקחת, לכן מדובר על אנשים שהגיעו בגיל 11-10.

אבשלום וילן: אני מניח שיש כמה.

מרינה סולודקין: אני לא אוהבת כשמדברים שטויות.

מרינה סולודקין: יש אפליות.

ויקטור בריילובסקי: אני רוצה להמשיך באותו כיוון של חבר הכנסת וילן, אבל זאת לא בעיה של כמה עשרות או כמה מאות.

ויקטור בריילובסקי: מדובר באוכלוסיה חדשה, וכל הקריטריונים שיש למשטרה הם קריטריונים שאולי מתאימים לאוכלוסיה הסטנדרטית הישראלית, אבל אלה אנשים עם רקע אחר לגמרי, ולכן צריך לגלות גמישות.

ויקטור בריילובסקי: זה מה שחשוב.

ויקטור בריילובסקי: גמישות – לגבי הקריטריונים שצריכים להיות לאוכלוסיה הספציפית הזאת, שאולי יש בה אלפים ולא רק מאות, ואז לעשות מסלול שהוא מסלול נכון בשביל האוכלוסיה הזאת.

ויקטור בריילובסקי: אני מבין שהמשטרה, כמו כל ארגון, היא ארגון ביורוקרטי, אבל הם צריכים להפגין גמישות.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שזאת מילת המפתח לכל הסיפור הזה.

ואדים מלמד: חברי העמותה מתחלקים לשתי קבוצות גדולות.

ואדים מלמד: קבוצה אחת היא בדיוק עד גיל 35, שאולי יכולה להיכנס במסלול הרגיל, כשיש הקלה בעניין השפה, הפסיכומטרי וכל מה שדיברנו פה.

ואדים מלמד: הקבוצה השנייה היא אותם מיעוטים של בלשים וחוקרים – אנשים שהם מעל גיל 35, וכבר צברו נסיון.

ואדים מלמד: אני חושב שיש איזו שהיא טעות.

ואדים מלמד: אני שמעתי עכשיו על הסטטיסטיקה על אלפים שהם דוברי רוסית.

ואדים מלמד: הסטטיסטיקה היא קצת מטעה, כי למעשה מדובר על דוברי הרוסית שלמדו כאן- -

צבי הנדל: אנחנו מסתכלים קדימה ולא אחורה, ולא מאשימים את המשטרה.

ואדים מלמד: לקבוצה השנייה לא קיים שום מסלול.

בוריס שלמנזון: כמו שאמר גנדי ריגר, כבר הכנו פעם אחת רשימה, ואחר כך היינו בישיבה במטה הארצי בירושלים.

בוריס שלמנזון: דיברנו שם, והם אמרו שאנחנו יכולים להשלים את הרשימה גם עם אנשים שעברו את גיל 35, שיכולים להיות יועצים בכל מיני תחנות משטרה.

בוריס שלמנזון: האנשים האלה הם מתנדבים במשמר האזרחי, ואנחנו חושבים שאנחנו יכולים לתת עוד עזרה.

פנחס שמואלי: הייתי רוצה להוסיף פה עוד נדבך אחד.

פנחס שמואלי: אנחנו מפעילים הרבה מאוד מתנדבים מקרב עולי חבר העמים.

פנחס שמואלי: לדעתי, כמות המתנדבים אצלנו היא כמעט 20%.

פנחס שמואלי: יש לנו תחומי עיסוק רבים מאוד בתוך המשמר האזרחי.

פנחס שמואלי: כלומר, אנשים שהם בעלי מקצוע יכולים להשתלב אצלנו בכל תחומי העשייה המשטרתית: חקירות, מתורגמנים, עזרה בתחנות, כלובשי מדים או כאבטחה רגילה.

פנחס שמואלי: יש לנו פרוייקט חדש וייחודי בנושא של מג"ב במרחב התפר, של התנדבות של 12 יום בצורה של מילואים, ואנשים יכולים להשתתף בו.

פנחס שמואלי: כלומר, גם אם זה לא גיוס, אנשים יכולים לתרום לבטחון המדינה מהידע שלהם.

יורי שטרן: אני רוצה להעלות מספר דברים.

יורי שטרן: קודם כל, אני הייתי רוצה שהמשטרה תתן איזו תכנית מקיפה של גיוס ושילוב העולים במערכת.

יורי שטרן: זה צורך השעה, ודיברנו על התכנית.

יורי שטרן: התכנית הזאת יכולה לכלול כמה אלמנטים.

יורי שטרן: קודם כל, זה לא אולפן.

יורי שטרן: מדובר בקורס מקצועי, שכולל את האולפן, וקורסים כאלה ייבנו על פי הדוגמאות הקיימות.

יורי שטרן: גם בקורסים של רופאים לא כל אחד שעובר את הקורס עובר מבחן ומקבל רשיון עבודה.

יורי שטרן: יש כלים קיימים שלדעתי משרד הקליטה, המשטרה ואולי גם משרד העבודה, צריכים לבנות עליהם את הקורס הזה, שכולל אולפן אבל כולל עוד השלמות נוספות.

יורי שטרן: יש עוד דברים שהמשטרה תוכל להגדיר, שהיא יכולה לבדוק, כמו אצל רופאים ועורכי דין.

יורי שטרן: מעבר לזה, בנושא האנשים שמעל גיל 35, זה לא תורה מסיני, והיו דברים במערכות אחרות, שהוחלט שמכיוון שהעולים כבר מגיעים בגיל לא צעיר, אבל יש להם נסיון, ניתן למצוא פתרונות, אם תרצו.

יורי שטרן: אז צריך לבנות תכנית של שילוב המומחים, כאשר מגבלת הגיל כמעט לא קיימת.

יורי שטרן: זה רק עניין של רצון שלכם והחלטת המפכ"ל לאוכלוסיה ספציפית.

יורי שטרן: תכנית קליטת העולים יכולה להגדיר אחרת את מגבלת הגיל.

יורי שטרן: בנושא המשמר האזרחי, זה נכון שיש את האופציות הפתוחות, אבל איך אתם משווקים את האופציות האלה לאוכלוסיה הספציפית של העולים?

יורי שטרן: זאת הבעיה.

יורי שטרן: כרגיל, הקשר לא נוצר במסות, ואני אומר:

יורי שטרן: לכו בצורה פעילה ויזומה אל האוכלוסיה הזאת – בפרסומים ובמפגשים, ואז התוצאה תהיה דרמטית.

יורי שטרן: יש שכונות שלמות שכמעט כולם בהן הם עולים, ואין שם משמר אזרחי.

יורי שטרן: אנשים מוכנים, ואתם צריכים.

יורי שטרן: הוזכר פה מוקד 100.

גנדי ריגר: על מוקד 100 אני יכול להוסיף רק מילה.

גנדי ריגר: בזמן שהייתי יחד עם הארגון אצל גדעון עזרא, בדקנו איך המוקד הזה עובד.

גנדי ריגר: מסתבר, שאם אדם לא יודע לדבר כמו שצריך בעברית ורוצה לתת מידע או לקבל מידע – הוא לא יכול לעשות את זה.

גנדי ריגר: בזמן שלא שומעים עברית טובה – סוגרים.

גנדי ריגר: אז גדעון עזרא אמר שצריכים לטפל בזה, ואפשר לדבר עם הארגון – לעזור לקבל ולתת אינפורמציה.

צבי הנדל: אני אתן לך לדבר הנקודות שרשמת, ואני רוצה שתכללי בהן גם את העניין של הגיל, שניתן לפתור בתחומים מסוימים במשטרה את הבעיה בשתי דרכים: או בשינוי חקיקה, וזה לא מסובך, או בהחתמה על נייר, שמי שיתגייס לא ישרת פחות מ- 20 שנה.

צבי הנדל: אפשר לפתור את הבעיה.

צבי הנדל: יש תחומים שבהם גיל 55 הוא לא בעיה – לא במענה לטלפונים ולא בצוותי חקירה כאלה אחרים.

צבי הנדל: נכון שבמרדף אחרי גנבים בנגב או במדבר זה מעט מסובך, אבל לא כל השוטרים עוסקים בתחום הזה.

צבי הנדל: תמצית העניין נאמרה על ידי בריילובסקי ווילן.

צבי הנדל: צריך למצוא מידת גמישות לדברים החריגים, שאנחנו יכולים להנות מהם - נחלק את זה כאילו ל'אנחנו' ו'הם', למרות שכולנו זה 'אנחנו'.

צבי הנדל: יש פוטנציאל שאפשר לנצל אותו, ואנחנו רק צריכים להיות לא מקובעים ולא מרובעים, ואני לא מדבר על המסה של עד גיל 35, שזה המסלול שצריך להיות גם להם, כמו לכולם.

צבי הנדל: בהקשר הזה של בעלי הידע, שהם בדרך כלל המיעוט ולא המסה, צריך למצוא מידה גדולה יותר של גמישות, על מנת שבסופו של דבר נרוויח כולנו מהעניין הזה: הם – פרנסה, ואנחנו – חבר'ה מיומנים.

גילה גזיאל: הנושא הזה הוא לא בסמכותי, אלא בסמכות המפכ"ל, ואני אציג בפניו את הנושא.

גילה גזיאל: אני רוצה להתייחס לאוירה שהיתה פה קודם.

גילה גזיאל: במשטרת ישראל לא היו תקנים.

גילה גזיאל: התקנים נפתחו ממש בתחילת אפריל, ויכול להיות שחלק מהנושאים שהועלו פה יוכלו להיפתר בפתיחת התקנים שקיבלנו ב- 1 באפריל, ולשנות את התמונה.

גילה גזיאל: יחד עם זאת, יש תהליכי מיון, ויש גמישות שאנחנו יכולים לגלות ויש גמישות שיש בעיה לגלות.

גילה גזיאל: לגבי נושא הגיל – כמו שאמרתי, זה יידון בפורום המתאים, ונתייחס לזה בהתאם.

צבי הנדל: יש לי בקשה לקבל תשובה לגבי הגיל – יכול להיות שנוכל לעזור.

צבי הנדל: האם החלטתם משהו?

גילה גזיאל: אני רוצה להתייחס למה שנאמר פה לגבי 20% שמתקבלים מקרב עולי חבר העמים.

גילה גזיאל: לצערי, הנתון הזה נכון לגבי כלל האוכלוסיה.

גילה גזיאל: אמירות צריכות להיות אחראיות ונכונות עובדתית.

גילה גזיאל: המיון שנעשה במשטרת ישראל הוא מיון קפדני, כי כמו שאמרו פה קודם – רוצים את השוטר שיתן את השירות, וגם אנחנו רוצים להעלות את איכות כוח האדם שלנו.

גילה גזיאל: אנחנו רואים את השוטר כוורסטיבי, שנותן שרות לאזרח.

גילה גזיאל: אז 20 האחוזים זה לגבי כלל האוכלוסיה.

צבי הנדל: תודה.

צבי הנדל: אני רק רוצה להוסיף, כדי שלא ישאר טעם מר בפה, שאין מערכת שאי אפשר לבקר אותה, ובכלל זה גם המשטרה.

צבי הנדל: לגבי המשטרה, אין לנו שום סיבה לחשוב שהנורמות של קבלת עובדים כאלה או אחרים מסקטורים שונים, וודאי מקרב העולים החדשים מחבר העמים – אין בהן חריגות, כפי שניסו לטפול ו"לתפור" עליכם, ואנחנו שותפים לרצון הגדול שהממוצע של המשטרה יהיה לא פחות ממך.

אבשלום וילן: אני מוחה בשם ילידי הארץ על הטיעונים האלה.

אבשלום וילן: יש המון בעיות בקליטה, וצריך לעזור להתמודד, אבל להגיד שמישהו מפלה בכוונה?

אבשלום וילן: היחידים שמופלים באולם הזה זה אתה, אדוני היו"ר, ואנוכי, חברי הכנסת שאיננו דוברים את השפה.

אבשלום וילן: נדרוש אולפן ברוסית… להכניס את הנימה של אפליה בקטע הזה, זה לא נכון.

צבי הנדל: אני מציע לא לעשות שום דבר בקיצוניות.

צבי הנדל: קח בחשבון שלעולים יש פרובלמטיקה מיוחדת באמת – צבא, להתרגל למזג האויר, אל תזלזל בזה.

צבי הנדל: שום קיצוניות לא נכונה.

אבשלום וילן: הפרובלמטיקה היא אמיתית, אבל בוא לא נבנה הרים איפה שאין.

גנדי ריגר: המשטרה וסגן השר גדעון עזרא כבר התחילו לעשות משהו, ויש בסיס לבנות גשר ולקבל את העולים החדשים במשטרה, כמו שצריך.

צבי הנדל: אני מתנצל בשמו, הוא נמצא בקבינט הבטחוני ולא הצליח להגיע.

צבי הנדל: אני מבטיח שאנהל איתו שיחה ברוח הדברים שנשמעו פה, הוא ישלים באוזניי דברים שיש להשמיע, ואני מקווה מאוד שנפתח דף חדש, בלי טרוניות על העבר, בהקשר הזה, ושננצל את הפוטנציאל, אם הוא קיים.

צבי הנדל: אם לא – לא צריך להיבהל.

אלכסנדר צינקר: אני לא רוצה שגם אחרי חודשיים או שלושה חודשים ישאר אותו מצב.

אלכסנדר צינקר: אני רוצה לחזור אל הנושא הזה ולבדוק מה התחדש.

צבי הנדל: על פי הצעתך והצעת חבר הכנסת שטרן – בעוד תקופה מסוימת אזמן לכאן את סגן השר ואת המפכ"ל, כדי לשמוע איך זה מתקדם.

צבי הנדל: תודה למי שעסק בנושא הזה.

צבי הנדל: אני עובר לנושא צה"ל.

צבי הנדל: 2.

צבי הנדל: גיוס של עולים ששירתו בצבא הרוסי לשורות המילואים של צה"ל

צבי הנדל: אמנם בסדר היום שנרשם כתוב 'גיוס לשורות המילואים של צה"ל', אבל אני יודע שלא זה הדבר שדובר בו.

צבי הנדל: דיברו איתי מכיוונים שונים ואוכלוסיות שונות על התגייסות ממש, כלומר לקבע.

צבי הנדל: יש גילאים שהולכים לסדיר, ובהם לא מדובר.

צבי הנדל: מדובר על קבע, על שני סוגים: יש כאלה שרוצים להתגייס לקבע לאן שיגייסו, ויש הצעה של חבורה שנציגיה נמצאים פה – הצעה חריגה, אני חייב להודות, גם בעיניי, אבל ודאי שווה בחינה - של קבוצה של אנשים שהיו ביחידות מיוחדות.

צבי הנדל: מציעים להקים יחידה מיוחדת, שתהיה בנויה על החבורה הזאת - כמו שיש את הנח"ל לחרדים ועוד מיני יחידות הומוגניות בצבא – יחידה הומוגנית שלהם, שגם השפה וגם המנטליות קלים וקרובים זה לזה.

צבי הנדל: בגלל מומחיותם המיוחדת, זה גם פותר בעיה של עבודה, וגם יש להם את הרצון הגדול לתת כתף ולעזור.

צבי הנדל: במקום שאני אציג את הבעיה אני מבקש מאחד החברים לעשות את זה.

רומן רטנר: אני נציג של קבוצת אנשים שמונה 400 איש, קצינים וחיילים, עם נסיון רב במלחמות באפגניסטן, צ'צ'ניה ודג'קיסטן, אנגורה ועוד מקומות בברית המועצות.

רומן רטנר: 90% מהאנשים הם עד גיל 45, ובזמן החרום שהמדינה נמצאת בו עכשיו, אנחנו לא מבינים למה אנחנו, אנשים עם נסיון של 15 שנים ביחידות-מיליציות בצבא של ברית המועצות, יושבים בבית, כשבחורים בני 20-19 עושים פעילות בשטחים.

רומן רטנר: זה לא נורמלי.

רומן רטנר: אותו סוג של מלחמה שעברנו בצ'צניה ואפגניסטן אנחנו רואים גם פה.

רומן רטנר: אנחנו לא מבינים למה בחור בגיל 19 יותר טוב ממני, בן 40, עם 10 שנים של נסיון.

רומן רטנר: אין תשובות.

רומן רטנר: הבעיה המרכזית היא שבארץ יש 150,000 איש בגילאים עד 45 שלא עברו מילואים אפילו יום אחד.

רומן רטנר: אם חס וחלילה מחר תהיה מלחמה – מה האנשים האלה יוכלו לעשות?

רומן רטנר: 150,000 איש הם כמות מאוד גדולה למדינה שלנו.

רומן רטנר: לא קיבלתי אפשרות להתגייס למילואים.

רומן רטנר: לא עברנו יום אחד במילואים, ואנחנו לא יודעים מה לעשות בזמן מלחמה.

רומן רטנר: אנחנו לא מבינים את הדבר הזה.

רומן רטנר: אם אנחנו תושבי שוויץ זה דבר אחד, אבל אנחנו גרים פה בארץ.

רומן רטנר: גם בשוויץ כל גבר יודע מה הוא צריך לעשות בזמן מלחמה.

רומן רטנר: פה 150,000 איש לא יודעים.

רומן רטנר: יש בקבוצה שלנו 80% קצינים, מסגן עד סגן אלוף: צנחנים, הנדסאים קרביים, צלפים – כל המקצועות, אבל הם עובדים בבתי אבות, בשמירה, במפעלים, וזה לא נורמלי.

רומן רטנר: המדינה עכשיו במצב קשה כזה, ולא קיבלנו אפשרות להתגייס ולעשות משהו בשביל המדינה.

רומן רטנר: אנחנו מבקשים להקים יחידה מיוחדת, עם הקצינים והחיילים עם הנסיון הרב, כדי לתרום משהו לצבא, ביחד.

רומן רטנר: הגיל שלנו מאוד מתאים לפעולות וסוג הפעילות בג'נין או בשכם.

רומן רטנר: זו עבודה מקצועית, זה המקצוע שלנו, ואנחנו מבקשים לעשות אותה.

קונסטנטין וינוקורוב: דיברנו בעבר עם יורי שטרן לגבי כל מיני פרוייקטים, אבל לא יצא כלום.

קונסטנטין וינוקורוב: עכשיו אנחנו נמצאים בתקופה חשובה.

קונסטנטין וינוקורוב: אני עובד כיועץ בנושא בטיחות, וכשבכפרים הערביים שמעו על הקמת הקורס הם נכנסו לפחד.

קונסטנטין וינוקורוב: עוד לא התחלנו בפעילות וכבר הושגה תוצאה.

קונסטנטין וינוקורוב: יש שם הרבה חבר'ה שלמדו ברוסיה והם יודעים מה זה צבא רוסי.

קונסטנטין וינוקורוב: נושא שני: אני בוגר קורס שיריון וקורס מטה כללי של הצבא הרוסי.

קונסטנטין וינוקורוב: דיברנו על כך שלא מגייסים מי שבא לארץ מגיל 28 ומעלה.

קונסטנטין וינוקורוב: הייתי מומחה לזה, ולפי החישוב שלי, יש בסביבות 80,000 אנשים שלא מגויסים.

קונסטנטין וינוקורוב: אנחנו אפילו לא משרתים במילואים של צה"ל.

קונסטנטין וינוקורוב: כמו שאמר רב סרן רטנר, לא להשתמש בנסיון שלנו ובמילואים, שלא במסגרת צה"ל, זה פשע.

קונסטנטין וינוקורוב: ההצעה שלי היתה להשתמש בנו במסגרת משמר לאומי.

קונסטנטין וינוקורוב: אני הראיתי ליורי במטה הכללי גדודים שאפשר להפוך לחטיבות.

קונסטנטין וינוקורוב: המטרה שלהם היא הגנה אזרחית.

קונסטנטין וינוקורוב: אם חס וחלילה יש מלחמה, אף אחד לא יודע מה לעשות, לאן ללכת.

קונסטנטין וינוקורוב: אני מבקש, אם יש רצון, להסביר בדיוק מה לעשות.

קונסטנטין וינוקורוב: צריך להקים את המשמר הלאומי, שאנחנו נהיה במילואים, והמשטרה תוכל לקבל תמיכה.

קונסטנטין וינוקורוב: אני מתנדב כמה שנים בתחנת משטרה, והם יכולים לקבל תגבור גבוה.

קונסטנטין וינוקורוב: אתם לא משתמשים במלאי.

קונסטנטין וינוקורוב: אם חס וחלילה יקרה משהו, נוכל כך להגן על השכונות.

יורי שטרן: המקרה הזה של צבא הוא לדעתי עוד יותר דרמטי מהנושא הקודם של המשטרה.

יורי שטרן: פה אני רואה את זה באמת כמחדל.

יורי שטרן: במצב שאנחנו נמצאים בו היום, עם נטל המילואים - עשרות אלפי איש, שעד לפני 10 שנים קל היה לגייס אותם וקל היה להשתמש בהם, נמצאים מחוץ למעגל.

יורי שטרן: זאת הבעיה.

יורי שטרן: אני עליתי בגיל 32, גוייסתי לטירונות קצרה, ואחר כך עשיתי מילואים.

יורי שטרן: כמוני, כל המילואים היו אז מגוייסים והיו שייכים ליחידות, והעסק תיפקד.

יורי שטרן: אז מה פתאום עכשיו זה לא קורה?

יורי שטרן: כבר לפני חצי שנה נאמר לי שיש את התכנית איך עושים את זה, ולפני שלושה חודשים ישבנו אצל ראש אכ"א עם האחראי על התכנון שם ועם נציגי העמותה, רק עם השוטרים ביניהם, ושוב – כל הזמן זה נדחה.

יורי שטרן: עד היום אני לא רואה שום תזוזה בקטע הזה.

יורי שטרן: מעבר לזה, קיים הנושא של המומחים.

יורי שטרן: כמו בכל תחום, התחום המדעי למשל, מגיעים אנשים שהם ברמה גבוהה מאוד, ואז יש כניסה של האנשים האלה לאוניברסיטאות ולעולם המחקר הישראלי, למרות שחלק מהם בכל זאת התחיל מלנקות רחובות ולעבוד במשמרות במפעלים.

יורי שטרן: אבל פה, בקטע הצבאי, זה סתום לגמרי.

יורי שטרן: בקטע של הטכנולוגיה הצבאית פרצנו דרך לפני 4-3 שנים.

יורי שטרן: הצלחתי להקים קרן משותפת לכמה משרדים, והמומחים, עם הטכנולוגיה וההמצאות שלהם, לאט לאט נכנסו למערכת.

יורי שטרן: אבל במה שקשור למקצועות צבאיים גרידא – אין שום תזוזה.

יורי שטרן: אני במגע כמעט פעם בחודש עם סגן הרמטכ"ל, ושלחתי לו קורות חיים של אנשים, שלפי התפקידים שהם עשו רואים שזאת נבחרת.

יורי שטרן: איש לא התקשר אליי, אפילו טלפונית, חודשים רבים מאז שקורות החיים שלהם נשלחו למערכת.

יורי שטרן: הובטח שזה כבר באכ"א, אבל שום דבר.

יורי שטרן: בעמותה יש גם אנשים שרואים את הרקורד שלהם, ושהצביעו על התחומים הספציפיים שבהם הצבא הסובייטי ואחר כך הצבא הרוסי התמצא יותר מאשר צה"ל.

יורי שטרן: צה"ל עד כה לא ניהל מלחמות גרילה בהקפים כאלה כמו שרוסיה כן ניהלה ועסקה בהם בכל המקומות שהם ציינו.

יורי שטרן: יש את הנסיון הזה, ויש נסיון באבטחה.

יורי שטרן: פשלות שהיו פה במחסומים לא היו קורות שם, כי זאת היתה צורת פעילות מאורגנת עם מיומנות.

יורי שטרן: צלפים, כלבנים – יש אנשים עם מקצועות ספציפיים, שיש להם רעיונות נכונים.

יורי שטרן: אנחנו מתפקדים כאילו הצבא הוא עוד מוסד ביורוקרטי ותו לא, שלא אכפת לו מהמשימות, ממצב החירום ומהנטל שהחיילים והקצינים שלנו נושאים על עצמם.

יורי שטרן: הוא מתנהג כאילו שום דבר לא קרה, ולא פתוח לשום רעיון חדש.

יורי שטרן: אין ספק, שמה שהם יודעים – חלק מזה הוא מאוד משמעותי למציאות שלנו.

יורי שטרן: אין גם ספק, שהנכונות של האנשים הוא משאב שלא מנוצל, ואנחנו זקוקים לו.

יורי שטרן: זה שאין דו-שיח ומפגש נורמלי בין העולים שהגיעו לבין המומחים שלנו, שמוכנים לסגור את האוזניים והעיניים, אי אפשר לעשות את זה.

יורי שטרן: זה כאילו שמבחינה כלכלית, במצב שלנו, היה איזה שהוא בזבוז של כסף, ומשרד האוצר היה מתעלם מזה.

יורי שטרן: לגבי העניין שלנו – זה ממש גלוי, ישנן הצעות שלא רוצים בכלל לגעת בהן.

צבי הנדל: חבריי לובשי המדים, קודם כל תודה על הסבלנות.

צבי הנדל: זיהיתי מספר סוגיות.

צבי הנדל: סוגיה אחת, שזועקת לשמיים, היא עניין המילואים, סוגייה שנייה היא עוד גיוס מיוחד שנדבר עליו, וסוגיה שלשית שזיהיתי, זה מערך ארצי, שניתן לנצל ידע כדי לפעול בהקשר של פיקוד עורף.

אייל קרוליצקי: בראש ובראשונה אנחנו מברכים ומעריכים את רוח ההתנדבות שהוצגה פה, והרצון לתרום.

אייל קרוליצקי: למדיניות הגיוס לצבא יש שלושה פרמטרים עיקריים.

אייל קרוליצקי: האחד הוא גיל ההגעה לארץ, השני הוא המצב המשפחתי והשלישי הוא המצב הרפואי של המועמד לגיוס.

אייל קרוליצקי: בכל תהליך הגיוס אנחנו שמים את הצורך הצבאי אל מול בקשת הפרט להתגייס, וזה למעשה עיקר הקריטריונים שעל פיהם אנחנו עורכים את הגיוס.

אייל קרוליצקי: בהתייחס למה שחבר הכנסת שטרן אמר, אנחנו פתחנו השנה, ומתחילים כבר בחודש הקרוב, את הענין של "שלב ב'" בהיקפים גדולים מאוד.

אייל קרוליצקי: בחצי השנה הקרובה אנחנו עומדים לגייס לפרויקט הזה של שלב ב' למעלה מ- 1,500 איש, מגיל 18 ועד גיל 28.

אייל קרוליצקי: משך השירות שלהם נקבע על פי משך השהייה שלהם בארץ, המצב המשפחתי, הפרופיל הרפואי – לתקופות שירות שכוללות טירונות, הכשרה צבאית, ומי שיצטרך – גם העסקה כזאת או אחרת, בהתאם לצרכים של הצבא.

אייל קרוליצקי: מרביתם יעשו תעסוקות מבצעיות, גם בשטחים וגם בקו-התפר, ועוד משימות.

אייל קרוליצקי: כבר בחודש הקרוב, במאי, מגייסים קרוב ל- 450 איש.

אייל קרוליצקי: בכל חודש אלה יהיו ההיקפים, ועד סוף השנה נגיע ללמעלה מ- 1,500 איש.

אייל קרוליצקי: האנשים שעתידים להתגייס יודעים על זה.

אייל קרוליצקי: זה פרוייקט שכבר למעלה משנה מנסים לקדם אותו, העלויות שלו הן עצומות, ומיד אחרי ההכשרה הזאת שמתבצעת, או במילואים או בסדיר, אנשים מצטרפים למאגר המילואים.

יורי שטרן: אני שואל למה מעל גיל 28 בעבר צה"ל גייס וידע לטפל, וקיבל מזה תגבורת כוח אדם גדולה, והיום, דווקא במצוקה שיש לנו ובמחסור כוח האדם, כשמגייסים את המילואימניקים ולוקחים אותם ממקומות העבודה, לגבי חלק כזה גדול של אוכלוסיה, שמוכן ורוצה לתרום, אתם נמצאים במנטרה הקודמת.

אייל קרוליצקי: הפרויקט הזה של שלב ב' בשנים האחרונות לא התקיים בגלל העלויות שלו, מכיוון שמרבית האנשים מועסקים בעלות של שכר-קבע.

אייל קרוליצקי: להחזיק מישהו במילואים זה בדיוק כמו להחזיק מישהו בקבע.

אייל קרוליצקי: עכשיו פתחנו את זה מחדש.

אייל קרוליצקי: אנשים בשירות מילואים עושים מילואים עד גיל 45.

אייל קרוליצקי: על מנת שנוכל להכשיר אותם, להכניס אותם למעגל המשרתים ולבצע שירות מילואים, המטה הכללי קבע את גיל 28 כרף, ולא מגייס מעבר לגיל 28 לשרות מילואים.

אייל קרוליצקי: לגבי קבע אני באמת לא יודע להגיד.

צבי הנדל: אני חוזר: אתה מסביר לנו דבר שהוא מאוד הגיוני, מקובל ומובן במסלול הישראלי ההיסטורי הרגיל, אבל אנחנו מדברים פה על דבר ספציפי.

צבי הנדל: אני לא אכעס עליך אם תגיד לי שאין לך תשובות.

צבי הנדל: אני ארשום את השאלות, ואעלה אותם שוב, כי אני לא רוצה רק לצאת ידי חובה.

צבי הנדל: אנחנו מדברים על כאלה שכבר קיבלו הכשרה, שמישהו אחר כבר מימן את ההכשרה שלהם.

צבי הנדל: זה לא שבגיל 32 אתה נותן לו משהו, ואז לא תוכל לנצל אותו מספיק שנים.

צבי הנדל: הוא כבר קיבל את ההכשרה, יש לו נסיון של שנים, והוא כבר נלחם.

צבי הנדל: השאלה היא, אם לא כדאי לפתוח מסלול ספציפי, ולהפיק תועלת מהנסיון ומצבירת הלימוד שלו, שהוא קיבל במקום אחר.

סופה לנדבר: אני רוצה לברך אותך ולהגיד שטוב שלקחת את האנשים האלה, עם ההסטוריה שלהם בעמותות.

סופה לנדבר: עם העקשנות שלך, ניתן לפתור בעיות כאלה.

סופה לנדבר: אהוד ברק, שהיה רמטכ"ל מצוין, אמר לא פעם בנאומים פוליטיים שלו, שמדינת ישראל למדה מההיסטוריה של הצבא ומהקרבות שהיו.

סופה לנדבר: גם אנחנו יכולים ללמוד מה ניתן לעשות.

סופה לנדבר: אני מאוד מעריכה את אנשי הצבא ואת מה שהם עושים, אבל כמו שנאמר כאן, יש דברים שאנחנו, כחברי כנסת, צריכים לשנות.

סופה לנדבר: גם כאן עקשנות יכולה לנצח.

סופה לנדבר: אני חושבת שאתה כבר מסיים את אחת ההחלטות שחשובות למשטרה, ואני רוצה שתלך הלאה, כי אני חושבת שאתה צריך לסיים עוד דבר אחד.

סופה לנדבר: התחלת עם המשטרה, ואני חושבת שצריך לעשות כך גם עם הצבא.

סופה לנדבר: טוב תעשה, אם תזמין לכאן את שר הבטחון, שיהיה כאן.

סופה לנדבר: גם אני העברתי לו מכתבים וגם הם, וצריך להיות פה פתרון קורקטי שנכנס למסגרת רגילה.

סופה לנדבר: עד גיל 28 יש מה ללמוד ויש מה לעשות, ויש פטריוטיזם אצל האנשים האלה.

סופה לנדבר: טוב תעשה, אם לוועדה הבאה בנושא הזה תזמין בעקשנות את פואד בן אליעזר, שיגיד מה הוא מסוגל לעשות.

סופה לנדבר: לדעתי, הוא מסוגל לעשות.

מיכאל נודלמן: כולם יודעים שכל מערכת רוצה לשמור על עצמה, אבל אנחנו אנשים, ולא מערכת טכנית.

מיכאל נודלמן: אנחנו מערכת ציבורית-אנושית, וצריכים אותם.

מיכאל נודלמן: צריך לחשוב איך לנצל את הפוטנציאל.

מיכאל נודלמן: בתוך הקבוצה שדיברו עליה, של 150,000, יש מומחים בגילאים 40, ולא צריך אחראי עליהם כמו על אדם בגיל 18.

מיכאל נודלמן: כל הכבוד לצבא, אבל אתם קצת מקובעים, וצריכים להיות יותר גמישים.

מיכאל נודלמן: זה חשוב לאנשים האלה, אבל יותר חשוב למדינה.

מיכאל נודלמן: יש להם נסיון, פטריוטיזם ויכולת לחיות ולעזור לצבא.

מיכאל נודלמן: אני מעל גיל 60.

מיכאל נודלמן: גם אני מוכן לתרום, גם אני קצין, אבל אתם צריכים למצוא מסלול לאנשים בגילאים 35, 40.

מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על 150,000 אנשים, אבל צריך להיבנות מסלול לאנשים עם נסיון, ידע, מקצוענות ורצון מאוד גדול.

מיכאל נודלמן: הם צריכים להרגיש שהם אזרחים כמו כל אזרח.

סופה לנדבר: אני יודעת מה זה להיות איש צבא במדינות חבר העמים.

סופה לנדבר: אבא שלי סיים תואר שני באקדמיה צבאית.

סופה לנדבר: זה אנשים שבדם שלהם יש דבר מיוחד במינו.

סופה לנדבר: הרצון שלהם כל כך גדול, הם מרגישים חזקים, אמיצים, רוצים להילחם עבור מדינת ישראל, והמדינה לא מנצלת אותם.

סופה לנדבר: זה פשוט פשע כלפיהם, וגם כלפי המדינה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שפה התמונה זהה לזאת שראינו במשטרה.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו רואים ארגון טוב, שעובד טוב, אבל יש לו ביורוקרטיה מאוד חזקה, והוא פשוט לא יכול להשתנות, ולהפגין גמישות כלפי אוכלוסיה חדשה.

ויקטור בריילובסקי: אנחנו מתנהגים כאילו מחר יהיה שלום, וזאת הגזמה.

ויקטור בריילובסקי: לא יהיה שלום בעוד שבוע או בעוד שבועיים, ואנחנו צריכים לנקוט גישה חדשה.

ויקטור בריילובסקי: הנושא הזה הוא מאוד חשוב, ואפשר למצוא לו פתרונות רק בדרג גבוה.

ויקטור בריילובסקי: לכן אני מצטרף להצעה של חברת הכנסת סופה לנדבר, לעשות עוד ישיבה של הוועדה, אולי עם שר הבטחון וסגן הרמטכ"ל, ולדבר ברצינות, כי הם ורק הם יכולים למצוא פתרון לבעיה.

גנדי ריגר: שאלנו את אנשי הצבא מה קורה, אבל הם לא יכולים לענות, כי זה לא עניין ניהולי, אלא עניין של אסטרטגיה של תעסוקה מקצועית במדינה.

גנדי ריגר: זה חשוב גם למנהדסים, גם לאנשים מהמשטרה וגם לאנשים מהצבא שצריכים לקבל מדיניות חדשה.

גנדי ריגר: אני מצטרף לסופה ולבריילובסקי לגבי כך שאנחנו צריכים לעשות ישיבה עם אנשים שבונים אסטרטגיה, עם שר הבטחון, הרמטכ"ל ומפכ"ל המשטרה.

גנדי ריגר: זה חשוב למדינה היום, ויותר חשוב מכל המקצועות.

צבי הנדל: אני חוזר אל לובשי המדים.

צבי הנדל: אתם חושבים שבתחום הזה, של גיל 28 ומעלה, יש לכם מה להוסיף, או שאנחנו צריכים לערוך דיון אחרי שתחזירו הביתה את מה ששמעתם פה, ונקיים דיון מאוחר יותר בהתייעצות עם לשכת שר הבטחון ולשכת הרמטכ"ל?

אייל קרוליצקי: על מנת לשרת בצבא צריך לעבור טירונות צה"לית והכשרה צבאית.

אייל קרוליצקי: כדי לשרת במסגרת צבאית, תחת פיקוד של מפקדים בצבא, נדרשים ללמוד את הכללים, את שיטות העבודה ואת מה שנעשה בצבא.

אייל קרוליצקי: לכן הצטרפות של בודדים בגילאים שונים היא קצת בעייתית.

אייל קרוליצקי: זאת הסיבה שהקמנו את שלב ב'.

אייל קרוליצקי: לגבי גיל 28 – אנחנו נחזור הביתה ונבדוק אותו שוב.

אייל קרוליצקי: בהחלטה שנקבעה לגבי גיל 28 הראייה היתה לגייס אוכלוסיה כמה שיותר צעירה על מנת ליהנות מהשירותים שלה ומהשירות שהיא תוכל לתת בצבא המילואים לאורך כמה שיותר שנים.

אייל קרוליצקי: נאמר כאן שאנחנו קצת אטומים, אבל גם זו פתיחות שלא היתה עד לפני מספר חודשים.

אייל קרוליצקי: היא הוקפאה למספר שנים, ורק לאחרונה זה נפתח, לאור הבקשה ולאור הרצון להתנדבות ולתרומה.

אייל קרוליצקי: הרבה מאוד מצטרפים לעניין הזה.

אייל קרוליצקי: גם הנושא של משמר לאומי והגנה אזרחית אלה תחומים שמטופלים במשמר האזרחי, במשטרה, וכן יש רצון לשלב את האוכלוסיה המבוגרת.

אייל קרוליצקי: רוב האנשים שעושים שירות במסגרת שלב ב' מופנים אחר כך לשירות במסגרת פיקוד העורף, שנותן מענה לאותם דברים שאנשים יכולים לתרום בו, מהנסיון הרבה שיש להם.

אייל קרוליצקי: דבר אחרון שלא קשור אמנם לצבא, אבל דרכו ניתן אולי לתת איזה שהוא פתרון: יש פרוייקט מתנדבים חדש של משמר הגבול לתעסוקות בקו התפר.

אייל קרוליצקי: הפרוייקט הזה יכול לתת מענה לכל מי שרוצה כמודל וכמסגרת מצומצמת לתת בתקופות מוגבלות בזמן, אבל בדיוק אלה הצרכים שכרגע מדינת ישראל נדרשת להם.

צבי הנדל: אני רוצה לומר כמה מילות סיכום.

צבי הנדל: דיברנו כאן על שני תחומים עיקריים.

צבי הנדל: האחד הוא נושא של שלב ב' מעבר לגיל 28 בגלל פוטנציאל עצום שטמון בחבורה הנהדרת הזאת של העולים, ונקודה שנייה היא בדיקת אפשרות להקמת גדוד מיוחד לניצול הפוטנציאל של חבר'ה שרכשו ידע.

צבי הנדל: אפשר לנצל אותם, לדעתי, בלי דמיון פרוע, עם הכשרה צה"לית, ודאי, כי יש כללים בצבא, שקרוב לודאי שהם לא זהים לאלה שהיו בצבא רוסיה.

צבי הנדל: יש דברים של תורת לחימה שאותי יצטרכו ללמד חודשיים, ולהם אולי יספיקו רק שבועיים.

צבי הנדל: אני מבקש שתעלה את שתי הנקודות האלה, כנפרדות, בפני מקבלי ההחלטות, ואני מאוד מבקש שבמהלך שלושת השבועות הקרובים אקבל תגובה.

צבי הנדל: לאחר שלושת השבועות האלה, לפי התגובה, אזמן ישיבה נוספת, ונעלה את הדרג; לא כי חס וחלילה אני חושב שאתה לא מספיק טוב, אלא אני מודע לסדר קבלת ההחלטות בהיררכיה הצבאית.

צבי הנדל: בכך אני מקבל את המלצותיהם של חבריי חברי הכנסת.

יורי שטרן: יש גם נושא שלישי, הניצול והשילוב של המומחים לא חייב להיות אך ורק במסגרת של הגדוד.

יורי שטרן: יש פה מקצועות שונים, ואנחנו דיברנו גם על כך שאנשים יוזמנו להגיד את מה שיש להם מבחינת רעיונות, ולהציג את הידע שלהם בסוגי פעילות שונים, כמו צלפות, כלבנות, שמירה, וכו'.

צבי הנדל: בעצם אתה מדבר על מקצועות שהתמחו בהם.

צבי הנדל: אין לי מושג אם קיבלתם החלטה או לא בנושא כלבים, אבל נניח, למשל, שמחר מקבלים החלטה שמכניסים כלבנים, ויש בדיוק חמישה מומחים בעניין הזה, עולים חדשים, שעסקו בזה שנים.

צבי הנדל: אני בטוח שאתם תחככו ידיים ותהיו מרוצים שיש לכם את המומחים האלה, והם יהיו מרוצים שהם יכולים להתגייס.

צבי הנדל: אם יש ארגון של החבורה הזאת – או שהם יעלו בפניך את המקצועות שיש להם, או שאתה תגיד איפה ניתן להשתלב.

צבי הנדל: אלה שלושת הנושאים.

צבי הנדל: אני מודה לכל מי שטרח והגיע, וגם לישיבה הזאת נעשה המשך בעוד כמה שבועות.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: --------------------