ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 186, 2002-01-14 12:00

צבי הנדל: אני פותח את הישיבה.

צבי הנדל: תודה לסגן השר לקליטת העלייה שהגיע לישיבה.

צבי הנדל: למרות המצב הכלכלי הקשה אנחנו נמצאים בשלב שהממשלה קיבלה החלטה לגבי שלוש המדינות שבהן אנחנו דנים כבר מספר ישיבות, שלכל אחת מהן יש סיבה ייחודית למה כדאי לעשות "התנפלות" ולהביא משם עד כמה שאפשר יותר עולים.

צבי הנדל: כל מקום והמצב המיוחד שלו.

צבי הנדל: אני מדבר על ארגנטינה, צרפת ודרום-אפריקה.

צבי הנדל: אני חייב להודות שהיו ויכוחים בנושא הזה, אולי הקשים ביותר.

צבי הנדל: דווקא בצרפת אני רואה את הסיכוי הגדול ביותר, אבל בדרך כלל מלמדים ביהדות שהדברים האמיתיים הם הקשים ביותר, ואם הם באים בקלות, הם לא מצליחים.

צבי הנדל: מאחר שהעלייה מצרפת באה עם קשיים מרובים, אני מקווה שההצלחה תהיה גדולה.

צבי הנדל: בצרפת יש למעלה מחצי מיליון יהודים.

צבי הנדל: יש ויכוח על המספר המדויק, אבל אני אסתפק אם יעלו חצי מיליון, ועל השאר אני מתפשר שיעלו בשנה הבאה.

צבי הנדל: כל העולים משלוש המדינות האלה יקבלו תקציבים ייחודיים לתקופת זמן נתונה בנושא שיכון.

צבי הנדל: דרום-אפריקה וצרפת שאין להן סל קליטה עד היום, יקבלו גם סל קליטה, ונשאר לנו עכשיו לדבר, לחשוב ולעשות את המקסימום שאנחנו יודעים וגם למצוא מתחת לשטיח את מה שאנחנו לא יודעים, על-מנת לנצל את פרק הזמן המסוים שניתן לנו, כי זאת החלטה לא גורפת לעשרים שנה קדימה.

צבי הנדל: אני מאמין שאם נצליח ליצור אווירה של השתדלות, של התרוממות רוח וכו', בנושא הזה אווירה ודיבורים ותקשורת יכולים להועיל.

צבי הנדל: אני מודה שאני כינסתי את הישיבה הזאת כדי לשמוע עניינית אם יש היערכות מיוחדת במשרד הקליטה, ומהי.

צבי הנדל: אני אתחיל עם משרד הקליטה, למרות שקולטים רק אחרי שיש עולים, מאחר שסגן השר צריך להיות בעוד כמה דקות בישיבה של ועדת שרים, ואחר-כך נשמע כיצד נערכת הסוכנות היהודית לגבי עידוד העלייה, ונחשוב יחד מה עוד אנחנו מסוגלים לעשות ואת מי עוד לרתום על-מנת שבשנה הזאת לא יהיה יהודי אחד בצרפת, בארגנטינה ובדרום-אפריקה שלא יידע על התנאים המיוחדים, שלא יידע שזה חד-פעמי, שלא יידע שאנחנו מחכים לו וכו'.

צבי הנדל: ידידי סגן שר הקליטה, האם יש היערכות מיוחדת, האם יש צורך בהיערכות מיוחדת, ואם כן – מה היא?

צבי הנדל: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

יולי יואל אדלשטיין: שני משפטים כלליים.

יולי יואל אדלשטיין: 1.

יולי יואל אדלשטיין: אני חושב שמבחינת המסר, וכבר ראיתי את זה בתגובות של התאחדויות ושל עולים בודדים, דווקא בתקופה הזאת שהממשלה לא יושבת וחושבת מה לעשות עם קצת עודפים בתקציב, ואולי גם ניתן סל קליטה ליוצאי מדינה נוספת, אלא בתקופה הזאת של קיצוצים ובעיות תקציביות וכלכליות ידועות, העובדה שהממשלה מקבלת החלטות בנושא של עידוד עלייה לגבי כמה מדינות ספציפיות, בעיניי זה מחזק את המסר, זה עושה אותו עוד יותר ברור וחד, ואני מאד שמח שבסיוע של כמה וכמה גורמים, כולל לא מעט בוועדה הזאת, הצלחנו לשכנע את מי שהיה צריך לשכנע שהדבר הזה נחוץ.

יולי יואל אדלשטיין: 2.

יולי יואל אדלשטיין: המשפט השני הוא בדיוק מה שאמרת, אדוני היושב-ראש, שעכשיו בעצם העבירו את הכדור אלינו ובעוד 11.5 חודש אני יכול לומר בנימה מסוימת של ציניות שכן יהיו אנשים שיעשו חשבון.

יולי יואל אדלשטיין: אותם אנשים ששמענו מהם בחודשים האחרונים, שלא מביאים עולים בכסף, ומה פתאום למדינות עשירות כמו צרפת ודרום-אפריקה בכלל צריך לתת, ומארגנטינה לא כל-כך רוצים לבוא.

יולי יואל אדלשטיין: אז בסוף השנה כן יעשו לנו את החשבון אם באמת התוכנית הזאת עשתה משהו או לא.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו הכדור אצלנו, אצל כולנו.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי משרד הקליטה, ההיערכות הראשונית היא ודאי בנושא הביצוע.

יולי יואל אדלשטיין: בעצם מאז החלטת הממשלה הנושא עבר אלינו לביצוע.

יולי יואל אדלשטיין: חנוך צמיר מעדכן אותי ואומר שעד סוף השבוע הזה אנחנו נהיה ערוכים, וכל עולה שמגיע ודאי יזכה לכל הדברים שעליהם החליטה הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שאם יהיו פה ושם כמה עולים שיפנו בתקופת המעבר הזאת, נמצא להם פתרונות.

יולי יואל אדלשטיין: יש לנו בנושא הזה ועדת חריגים, וודאי שלא נעניש מישהו על כך שהוא הקדים את עלייתו בשבוע-ימים.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי ההיערכות המיוחדת במחוזות של המשרד, בינתיים אנחנו מצפים לתרגום של ההחלטות האלה למספרים ופותחים במגעים עם רשויות מקומיות.

יולי יואל אדלשטיין: יש היענות מאד יפה לנושא הזה.

יולי יואל אדלשטיין: עובדת בכירה של המשרד, מנהלת מחוז תל-אביב – גוש דן, שהיא גם דוברת ספרדית, הצטרפה למשלחת של כמה משרדי ממשלה על-מנת להסביר לעולים הפוטנציאליים בארגנטינה את המצב.

יולי יואל אדלשטיין: לגבי צרפת ודרום-אפריקה אני מניח שיינקטו צעדים דומים.

יולי יואל אדלשטיין: כמשפט מסכם, אני שמח לומר שאותם כמה אבסורדים שעליהם דיברנו בישיבה האחרונה כנראה – אני מאד זהיר בניסוח – יבואו על פתרונם.

יולי יואל אדלשטיין: כמו, למשל, אדוני היושב-ראש, כשאצלך אמרנו שמצד אחד פונים להתאחדויות עולים: תסייעו לנו בנושא קליטה, ומצד שני אומרים להם: כסף אין, אז אנחנו מאד מקווים, בעקבות פגישות שהתקיימו אתמול, שאתה ואנחנו ניהלנו, ובעקבות כל הפעילות של הארגונים עצמם, שלפחות בנושא הזה כן נוכל לסייע לגופים וולונטריים שעושים את העבודה יחד אתנו בשטח, כמו גם עוד כמה דברים, על-מנת שהאבסורד הזה שמצד אחד מקבלים החלטות חשובות – ובזה פתחתי, בנושא עידוד העלייה – ומצד שני מקצצים בקליטה, שלא נמצא את עצמנו במלכוד הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אם יש נקודות נוספות שהמשנה למנכ"ל רוצה להוסיף בנושא של נהלים ושירותי קליטה, אני אתן לו תכף לדבר עליהן.

יולי יואל אדלשטיין: בפניך רק אתנצל, כפי שהקדמת ואמרת, בעוד כמה דקות מתכנסת ועדת שרים לעלייה וקליטה ואני נאלץ לעזוב.

חנוך צמיר: מאחר שאני צריך לצאת יחד עם סגן השר, אני מבקש לומר עכשיו את מה שיש לי לומר.

חנוך צמיר: הדברים הבולטים באמת ומושכים תשומת-לב הם כל מה שקשור בסל קליטה לגבי ארצות כמו צרפת ודרום-אפריקה, שלא היו ברשימת ארצות סל קליטה, ומטבע הדברים הפוקוס הולך לכיוון הזה.

חנוך צמיר: בנוסף לזה יש גם הבעת התארגנות שמקורה יהיה בתקציב של הסוכנות היהודית, וגם היא משמעותית, וכמובן התוספת למשכנתה הרגילה.

חנוך צמיר: אבל אני רוצה לציין שבתוכנית כולה, הרחבה יותר, יש נושאים נוספים שבאו לידי ביטוי ולמעשה אושרו כבר באוקטובר בוועדת התיאום, ואני חושב שהם לא פחות חשובים.

צבי הנדל: זה מה שהם אמרו לי.

צבי הנדל: כשישבתי אצל ראש הממשלה אמר לו מנכ"ל המשרד: ועדת התיאום כבר אישרה הכל.

צבי הנדל: אמרתי: הוועדה עוד לא אישרה הכל.

חנוך צמיר: זה נכון שהאישורים לגבי סל קליטה והתוספת למשכנתה הגיעו מאוחר, אבל הם באו על בסיס אישורים של ועדת התיאום, שהיו כבר באוקטובר, שלדעתי הם מאד משמעותיים בתחומי תעסוקה, יזמות, בתחומים מאד ספציפיים של משפחות במצב של מצוקה.

חנוך צמיר: יש שם סט שלם של החלטות שעוסק בתוכניות חינוכיות, הכשרת מורים בארגנטינה ובמקומות נוספים.

חנוך צמיר: כך שבעצם הנושאים האחרונים משלימים מסכת שונה שהיא תוכנית שאני מקווה שממש בימים הקרובים נוציא אותה לדרך.

חנוך צמיר: לגבי טכניקת יישומה, כל מה שקשור מעבר לים, אני מניח שמייק רוזנברג יפרט.

חנוך צמיר: מנקודת המבט שלנו הולך להיות פה שיתוף-פעולה, ואני מקווה גם מוצלח, עם משרדי ממשלה נוספים, כמו משרד העבודה והרווחה, משרד השיכון וכל משרד שהוא רלבנטי לתוכנית שבה ניגע באופן ספציפי.

חנוך צמיר: כל מה שקשור למשרד הקליטה בקטע המצומצם יותר, קרי – ביצועי סל הקליטה בעיקר, ותחומים מסוימים בתעסוקה, אנחנו ערוכים ונהיה ערוכים ממש בקרוב.

חנוך צמיר: לגבי הביטוי של הדבר הזה בשטח עצמו, מאחר שאנחנו מעריכים שרוב העולים יבואו בפרוייקטים יישוביים, ובנושא הזה יש שיתוף-פעולה בין הסוכנות היהודית ובינינו, כלומר, מפת הפרוייקטים היא בעצם החלטה משותפת.

חנוך צמיר: באותו ישוב שאליו יגיעו מספרים משמעותיים של עולים, או מצרפת או מארגנטינה, נדע לתגבר גם את היישוב בכוח מטפל ובתוכניות מקומיות.

צבי הנדל: מידע הוא דבר בעל ערך עצום.

צבי הנדל: יש תוכניות בכל התחומים.

צבי הנדל: השאלה היא אם יש מישהו שמרכז את המידע, את הנתונים מכל הגופים ומביא לידי כך שתהיה חוברת ובה ירוכז הכל.

חנוך צמיר: זה קורה ממש בשעות אלה.

חנוך צמיר: אני כבר ראיתי את הטיוטה האחרונה של פרסום ראשוני, שבעצם כותב את מה שאמרתי כאן כעת, עם פירוט שהוא לא עד הסוף, אלא זה מעין פרסום ראשוני שאומר: דעו לכם, אנחנו הולכים לדבר על א' ב' ג' ד'.

חנוך צמיר: המדריך המפורט יותר מתחיל להיכתב בימים אלה, ואני מעריך שגם הוא ייצא בעוד שבוע – שבועיים.

אילנה מיטלמן: בשפות הרלבלנטיות – צרפתית וספרדית?

חנוך צמיר: ודאי.

חנוך צמיר: אני מדבר על פרסומים שיועברו לשם.

חנוך צמיר: הסוכנות אחראית על ההפצה.

חנוך צמיר: הטכסטים נכתבים במשותף, ההגהה נעשית במשותף.

חנוך צמיר: במקרה ראיתי לפני שעה את הטיוטה האחרונה.

חנוך צמיר: החומר יתורגם ויישלח.

אלכסנדר צינקר: על איזה מספר של עולים מדובר?

אלכסנדר צינקר: כמה יגיעו?

צבי הנדל: אני מציע שנשאיר את המספרים לסוף.

אילנה מיטלמן: בסעיף סיוע נוסף לרכישת דירה בהחלטת הממשלה כתוב: להגדיל את הסיוע לרכישת דירה לעולים מדרום-אפריקה שיעלו ארצה, ואין פה התייחסות לצרפת.

יולי יואל אדלשטיין: לעולים מצרפת יש משכנתה רגילה, אין תוספת.

יולי יואל אדלשטיין: כל המדינות שזכאיות למשכנתה – וישראל שוורץ ודאי יכול לפרט יותר את הסכומים – למשכנתה הזאת ניתנת תוספת הכי משמעותית לעולי ארגנטינה, פחות משמעותית לעולי דרום-אפריקה, ולא נותנת תוספת מיוחדת לעולים מצרפת.

אילנה מיטלמן: כנ"ל לגבי מענק התארגנות ראשון?

יולי יואל אדלשטיין: לא כנ"ל, שונה.

יולי יואל אדלשטיין: לא באותן פרופורציות, אבל באותו סדר.

צבי הנדל: אני חייב להגיד לכם, אלא אם כן סלי מרידור שהיה אתי יתקן אותי, זה לא מה שסוכם.

צבי הנדל: כשישבנו אצל ראש הממשלה היו חילוקי-דעות, כשראש הממשלה בשלב מסוים נעמד יחד אתנו מול הפקידים שהסבירו לנו למה לעולים מצרפת אי-אפשר לתת את זה.

צבי הנדל: אנחנו הסברנו להם למה כן אפשר לתת לעולים מצרפת, ואז הוא הכריע שיינתן המכתב.

צבי הנדל: יכול להיות שהוא רוצה לדחות את זה בעוד ישיבת ממשלה, אבל מבחינתי זה לא גמור, עם כל הכבוד.

צבי הנדל: סלי, האם אתה הבנת אחרת?

סלי מרידור: קודם-כל, מה שכתוב בהחלטה זה מה שהוחלט נכון לעכשיו.

סלי מרידור: בהערכות של הגורמים השונים יש הבחנה בין חומרת המצב בארגנטינה, דרום-אפריקה וצרפת, ועל בסיס זה גם המדרג שנוצר.

סלי מרידור: בישיבה עם ראש הממשלה הוא אמר שהוא יקיים מספר שיחות לגבי חומרת המצב, ואני מניח שהדבר הזה עוד לא הושלם.

צבי הנדל: כפי שאמרתי, היה ויכוח, ומה שאומר סלי זה נכון.

צבי הנדל: היה גם סיכום איך פותרים את הבעיה, שאני לא רוצה להגיד אותו פה, וייתכן שהוא נדחה בישיבת ממשלה.

צבי הנדל: ענין השיכון לגבי צרפת יהיה לשנה אחת או שנתיים, קרוב לוודאי לשנה אחת, למרות ההתנגדויות, ואני שוב אדבר על כך עם ראש הממשלה.

צבי הנדל: הסיכום היה בפירוש כן.

יולי יואל אדלשטיין: ברשותך, אני רוצה לעדכן אתכם.

יולי יואל אדלשטיין: אני לא יכול להתייחס לשיחה הספציפית שאתה מדבר עליה.

יולי יואל אדלשטיין: בישיבת הממשלה נוכחתי מן ההתחלה ועד הסוף, והנושא לא עלה.

יולי יואל אדלשטיין: מה שהופץ היה הנייר שלפנינו, ובמהלך דברי השרים, כולל דברי ראש הממשלה וממלא-מקומו ושר האוצר, הנושא לא עלה.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, יכול להיות שהיה משהו שאיך שהוא העלימו מעינו של ראש הממשלה שהיה, כידוע, מאד בעד ההחלטות האלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שגם אתה וגם אני נעדכן אותו.

יולי יואל אדלשטיין: אם כך היתה דעתו, אין מה לעשות, אבל אם זה באמת נעלם בדרך, אני מניח שהוא ימצא דרך לתקן.

צבי הנדל: אנחנו דיברנו על דברים ספציפיים, זה לא יכול היה להישכח.

צבי הנדל: היתה עם זה בעיה, אנחנו יודעים, וסלי רמז שנמצא גם כיוון לפתרון.

צבי הנדל: יכול להיות שתוך שבוע-שבועיים הבעיה תיפתר, אבל זה יהיה.

סלי מרידור: אני על-כל-פנים שוחחתי עם ה"כיוון" אחרי הישיבה.

סלי מרידור: היו"ר צבי הנדל: ומה הוא אמר?

יולי יואל אדלשטיין: הכיוון היה מאד חיובי מבחינת הכיוון.

סלי מרידור: אני מחכה לשמוע מראש הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מתנצל שאני צריך לעזוב את הישיבה.

צבי הנדל: אני מבקש למעט לדבר היום על ארגנטינה, למרות החשיבות של כל הפרוייקטים האחרים, כי דשנו בזה הרבה מאד פעמים.

צבי הנדל: אני רוצה למקד היום את הדיון גם על דרום-אפריקה אבל בעיקר על צרפת, מסיבות יהודיות אגואיסטיות ישראליות.

צבי הנדל: בצרפת נמצאת הגלות הגדולה ביותר מבין שלוש המדינות שאנחנו מדברים עליהן, שהיא הגלות השנייה בגודלה בהיקף עולמי בעולם החופשי.

צבי הנדל: אנחנו נשמע מה הסוכנות עושה בענין הזה ומה עוד צריך לעשות, אם בכלל.

צבי הנדל: סלי, בבקשה.

סלי מרידור: אני כבר אגיע לצרפת, ברשותך, אבל אני אעבור דרך קונטקסט כללי – ארגנטינה וצרפת – עם דגש על צרפת, אבל מה שהכנסנו לצרפת דומה למה שאנחנו מתכוונים לעשות בכל שלוש הארצות, ולכן יש קשר בין הדברים.

סלי מרידור: שנת 2001 הסתיימה עם קרוב ל-44,000 עולים מכל העולם.

סלי מרידור: אני מזכיר לעצמנו ששנת 2000 הסתיימה עם 60,000 עולים.

סלי מרידור: אני מניח שכ-10,000 עולים מתוך הפער הזה הם ביטוי של החזרה לשגרה ברוסיה, שהיתה קפיצה גדולה מאד ב-1999, המשיכה ב-2000, וב-2001 חזרה לאותו תוואי שהיה ב-1997-1998.

סלי מרידור: כלומר, בניכוי הענין של רוסיה ולולא ההתפתחויות בארץ היינו עומדים על כ-55,000 עולים.

סלי מרידור: המצב הכלכלי והמצב הביטחוני בארץ תרמו את תרומתם ואנחנו מסיימים את השנה עם סדר-גודל של 44,000 עולים.

סלי מרידור: אבל זה לא הדבר העיקרי שאני רוצה לומר.

סלי מרידור: הדבר העיקרי שאני רוצה לומר הוא, שבהנחה שאנחנו היום בקצב עלייה של 50,000 עולים בשנה, ובהנחה שבאופן איטי, אני מקווה, ובהעדר התפתחויות דרמטיות בלתי-צפויות – ויכולות להיות כאלה – קצב העלייה מברית-המועצות לשעבר יפחת בכ-5% בשנה, כי המאתר שממנו באים האנשים קטן, כדי לשמור על 50,000 עולים בשנה אנחנו מוכרחים לעשות גידול ענק בעלייה מארצות המערב.

סלי מרידור: אם לא יהיו לנו 50,000 עולים בשנה מצבנו האסטרטגי הלאומי איננו מספק.

סלי מרידור: אני רוצה לומר את זה בזהירות.

סלי מרידור: בהקשר הזה צריך לראות את המאמץ הגדול מאד בארגנטינה, דרום-אפריקה וצרפת, וצריך לראות בעתיד הרחבה של המאמץ מארצות אחרות, עד התפוצה הגדולה ביותר שהיא ארצות-הברית.

סלי מרידור: אני יכול להעיד שבארגנטינה יש ענין רב מאד של יהודים בעלייה.

סלי מרידור: אינני יודע כמה יעלו.

סלי מרידור: בשבועיים האחרונים יש כ-1,500 פניות.

סלי מרידור: אנחנו עושים טלפונים לאנשים והתשובות הן שיש התעניינות מאד גדולה.

סלי מרידור: יש התלהבות של כל גורמי העלייה לסייע.

סלי מרידור: עד כמה זה יתורגם לעלייה בפועל – נחכה חודשיים – שלושה חודשים ונראה.

סלי מרידור: יש בארגנטינה דבר שקיים גם בדרום-אפריקה ולא קיים בצרפת, שקשה מאד היום לממש שם רכוש.

סלי מרידור: ערכן של הדירות נמוך.

סלי מרידור: קשה למכור דירות בכלל, כי השוק מת.

סלי מרידור: אי-אפשר להוציא כסף מבנק כדי לקנות, וגם כשמוכרים, אם מוכרים, וזה מיעוט של מקרים, אי-אפשר להוציא את הכסף מהמדינה.

סלי מרידור: לכן ליהודים יש היום קושי גדול מאד לממש את הרכוש שיש להם בארגנטינה כשהם יוצאים לישראל, וזה מכשול מאד-מאד לא פשוט בתרגום של הענין לעלייה.

סלי מרידור: אותו דבר אנחנו עושים בכל הארצות, אבל אני אשתמש בצרפת, כי ביקשת שנדבר על צרפת, ואנשים יכולים לראות את הדברים פחות או יותר בראייה דומה לגבי ארגנטינה.

סלי מרידור: קודם-כל מאמץ שיווק גדול מאד.

סלי מרידור: אנחנו רוצים להגיע למצב שכל יהודי בצרפת יידע שיש הזדמנות מיוחדת, הוראת שעה, רגע גדול לעלייה לארץ.

סלי מרידור: עושים שימוש לצורך הענין הזה בתקשורת היהודית.

סלי מרידור: מנסים לעשות שימוש בתקשורת הכללית.

סלי מרידור: דרך אגב, בארגנטינה, הדבר שלדעתי עשה יותר תועלת מכל דבר אחר היה דווקא פרסום בעיתונות הכללית, שהיו רגישות ופחד, והשגרירות שלנו שם לא כל-כך התלהבה מזה, אבל בסופו של דבר עובדה שהיהודים יודעים זה לא כי הם רואים את זה בעיתון היהודי שרובם לא קוראים, אלא כי הם קוראים את זה בעיתונים הכלליים של המדינה.

סלי מרידור: אנחנו צריכים להגיע למצב שהדברים האלה יופיעו בעיתוני צרפת כסיפור גדול שישראל פותחת את השערים ליהודי צרפת, שיבואו אליה.

סלי מרידור: במקביל אנחנו נפעיל בצרפת מערך טלפוני, כפי שאנחנו מפעילים עכשיו בארגנטינה, לכל אותם אנשים שהיו באיזה שהוא קשר אתנו בשנים האחרונות, כדי לפנות אליהם באופן ישיר, וביחד עם התאחדות עולי צרפת ננסה לעשות, כמו שאנחנו עושים ונעשה עם התאחדות עולי אמל"ט, נקים מערך טלפוני מהארץ, של קרובים אל קרובים.

סלי מרידור: אנשים יתקשרו לקרובי המשפחה שלהם ויגידו להם: בואו הביתה.

סלי מרידור: סך-הכל הגברת מודעות מאד גבוהה ואני מקווה שתוך חודש ייתן את פירותיו ולא יהיה יהודי בצרפת שלא יידע על כך.

סלי מרידור: זה מחבר אותי לנושא השני שהוא הגברת המודעות והטיפול בעולה דרך הקהילות, בעיקר קהילות של בתי-כנסת – לא רק בתי-כנסת, אבל בעיקר הקהילה היהודית בצרפת מאורגנת סביב בתי-כנסת.

סלי מרידור: הכוונה היא להגיע ל-230 הקהילות בצרפת ולהציב בחלק ניכר מהן רכזים, כדי שגם יספרו את הסיפור וגם יהיו תחנה שמטפלת בפנייה של העולים.

סלי מרידור: אני אגיד בענין הזה דבר שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו מטפלים בו.

סלי מרידור: הדבר המשמעותי ביותר שהיה מעבר לסל קליטה ומעבר למשכנתה לדיור, שאני מקווה שעוד תהיה, שעמד לזכותנו בצרפת, היתה התגייסותו של הרב הראשי סיטרוק, שיצא לפני חודש וחצי בהסכמה ובתיאום אתנו, בהכרזה ליהודי צרפת להתכונן לעלות לארץ.

סלי מרידור: היינו מתוכננים לעשות בימים הקרובים סמינר גדול לרכזי עלייה מכל בתי הכנסת שהיו אמורים לבוא אתו לארץ כדי להכשיר אותם לתפקיד של רכזי עלייה.

סלי מרידור: לצערנו, הרב סיטרוק עבר אירוע מוחי.

סלי מרידור: הוא נמצא כעת בשלב התאוששות, ואנחנו שולחים לו מכל מקום, ואני משוכנע גם מכאן, ברכות להחלמה מלאה ורפואה שלמה.

סלי מרידור: הרב סיטרוק היה אחד העוגנים המרכזיים שעליהם בנינו את הפנייה לקהילה, ואנחנו מקווים שבקרוב הוא יחזור להיות עוגן כזה.

סלי מרידור: אנחנו משנים את שיטת הטיפול שלנו באנשים ובתיקים.

סלי מרידור: אנחנו עוברים בארצות האלה, לרבות צרפת, לשיטה דומה לשיטה שנקוטה בברית-המועצות.

סלי מרידור: האדם צריך שיהיה לו אישור יציאה מן הארץ שבה הוא חי – במקרה הזה צרפת – וההנחה שלנו שאם ממשלת צרפת נותנת לו דרכון לצאת את צרפת, אז כל הסוגיות הנובעות ביחסים בינו לבין המדינה שממנה הוא בא הן סוגיות פתורות.

סלי מרידור: אנחנו לא נבקש אישורים נוספים, ואנחנו בודקים, כמובן, את הזכאות שלו לפי חוק השבות לעלות למדינת ישראל.

סלי מרידור: כל הדברים האחרים שהיו נבדקים בעבר ועדיין נבדקים במדינות שונות, לא ייבדקו לא בארגנטינה ולא בצרפת.

סלי מרידור: שתי סוגיות בלבד: האחת נפתרת על-ידי השלטון המקומי שנותן לו דרכון.

סלי מרידור: השנייה נפתרת על-ידי הבדיקה של זכאותו על-פי חוק השבות.

סלי מרידור: חשוב לדעת שיש הרבה מאד מקרים חריגים, ותכף אתן דוגמאות.

סלי מרידור: כשהייתי בארגנטינה שאלתי כמה מהמקרים הם חריגים, ואנשים אמרו לי שבערך 50% מהמקרים דורשים אישור חריג.

סלי מרידור: אמרתי: זה כבר לא חריג.

סלי מרידור: אם זה 90% - 10% או 80% - 20% אפשר לחיות עם זה, אבל אם זה 50%, זה בלתי-אפשרי.

סלי מרידור: יש כל מיני מקרים.

סלי מרידור: יש דבר שנקרא הזדמנות שנייה.

סלי מרידור: בנוכחותי קם אדם בן 45, שיש לו משפחה.

סלי מרידור: הוא עלה לארץ בגיל 18, אחרי תנועת נוער.

סלי מרידור: בתנועות הנוער בארגנטינה היתה בזמנו חובת עלייה.

סלי מרידור: הוא עלה לארץ, היה שנה בקיבוץ, קיבל אזרחות ישראלית, לא הצליח בארץ ואחרי שנה חזר לארגנטינה.

סלי מרידור: מאז הוא חי שם 25 שנה, התחתן ויש לו משפחה שלמה.

סלי מרידור: כשהוא בא היום אומרים לו: אתה לא זכאי לשום זכויות, אתה אזרח ישראלי, וכדומה.

סלי מרידור: יש דבר שנקרא הזדמנות שנייה, אבל זה כמובן כרוך בוועדה, חריגים, דיונים, התיק נוסע מבואנוס-איירס לירושלים.

סלי מרידור: יש מקרים של גיור, למשל.

סלי מרידור: אדם התגייר וכנראה – אני אומר את זה בזהירות, צריך עוד לבדוק את זה – יש נוהל פנימי במשרד הפנים שמחכים שנה ממועד הגיור ועד מועד אישור העלייה, או אישור הזכאות.

סלי מרידור: מסתבר שלעם ישראל יש הרבה בעיות ולא כל המשפחות הן משפחות פשוטות, ואנחנו מוכרחים למצוא דרך לפתור את הבעיה הזאת.

סלי מרידור: אני דיברתי על כך עם ראש הממשלה ועם מזכיר הממשלה, שעומדים לכנס בימים הקרובים מספר גורמים ממשלתיים ביחד כדי להבטיח ש-א.

סלי מרידור: חלק מן המקרים הנחשבים היום חריגים לא ייחשבו חריגים.

סלי מרידור: ב.

סלי מרידור: שמקרים שייחשבו חריגים תהיה להם יכולת בטווח של ימים ולא בטווח של שבועות או חודשים להסדיר את הענין, כי זה צוואר בקבוק מאד-מאד משמעותי.

צבי הנדל: אני מבין שההזדמנות השנייה שאתה מדבר עליה חלה כמעט על כל יהודי צרפת.

אסתר טובול: שקיבלו אזרחות?

אסתר טובול: - אתה צודק.

צבי הנדל: זה לא קיים באף מקום אחר.

צבי הנדל: זה קיים בצרפת יותר מאשר בכל מדינה אחרת.

צבי הנדל: צריך לחשוב על פתרון אחר לגבי צרפת.

צבי הנדל: זאת אומרת, צריך לעשות רה-ארגון בכל החשיבה של הקליטה לגבי צרפת.

סלי מרידור: יש פה סוגייה מאד כבדה.

סלי מרידור: הנושא של הזדמנות שנייה מטופל במשרדו של סגן השר יולי אדלשטיין ואני בטוח שהם יעשו את המאמץ כדי לתת לו מענה.

סלי מרידור: על-כל-פנים, מבחינתנו כמי שיושב בוועדה הבין-משרדית שמרוכזת על-ידי משרד הקליטה וצריך לתת תשובות ליהודים, אני מסכים שלא 50% מהתיקים הם חריגים ושאלה שנותרים חריגים תוך כמה ימים תינתן תשובה כן/לא כדי שאפשר יהיה לנוע קדימה.

סלי מרידור: הדבר האחרון הוא נושא הקליטה.

סלי מרידור: ברור שאם תהיה עלייה יותר גדולה, אי-אפשר להתבסס על התשתיות של מרכזי קליטה, כי הן פשוט סתומות, וביחד עם משרד הקליטה אנחנו עוסקים בגיוס הרשויות המקומיות למערך של קליטה קהילתית, ביחד עם התאחדויות העולים.

סלי מרידור: עשינו את זה כבר ביחד עם התאחדות עולי אמל"ט, נעשה את זה ביחד עם התאחדויות העולים של דרום-אפריקה וצרפת, כדי לחתור למצב שבו כשיהודי מקבל מאתנו כרטיס טיסה בפריס, אם הוא חפץ בכך, אם לא מספיק לו כרטיס טיסה כי יש לו משפחה בארץ והוא מסודר, יש לו בהשאלה טיסת המשך ליקנעם, לכרמיאל, לרמלה, לנתניה, לאשדוד, ויש רכז קליטה שמקבל אותו בשדה התעופה ויש מערכת של עולים ותיקים באותו יישוב שמטפלת בו בתקופה הראשונה ויש משפחה מאמצת, ויש דירת קלט לשבועיים – שלושה שבועות עד שהוא יכול לשכור דירה.

סלי מרידור: כלומר, ליצור מייד מערך של קליטה קהילתית ברשויות, שבעיקרו יתבסס על הרשויות המקומיות בכל רחבי הארץ כדי לאפשר לעולים נחיתה הרבה יותר רכה, עם מערך אימוץ.

סלי מרידור: אנחנו רוצים לחתור למצב שלכל משפחת עולים תהיה משפחה מאמצת.

צבי הנדל: עם מי אתם עושים את זה?

סלי מרידור: עם משרד הקליטה, אבל בעיקר עם התאחדויות העולים, כי בסופו של דבר גם ברמה הלוקאלית וגם ברמה המקצועית הדבר הטוב ביותר הוא אם אדם בא לכרמיאל, למשל, שיטפל בו דובר צרפתית שעובד במקצוע קרוב אליו, כדי שהוא יוכל ללוות אותו.

סלי מרידור: לפעמים זה לא בנמצא, צריך לעשות מערכות כפולות, כדי שיהיה לו גם ליווי מקצועי וגם ליווי אישי.

סלי מרידור: זאת רשת שלמה שחייבים לפרוס, שבלעדיה חס-וחלילה נחזור עוד פעם להזדמנות שלישית.

סלי מרידור: לכולנו יש כבר ניסיון בתחום הזה, וגם לא נצליח ליצור גל של עלייה לארץ אם המשוב מהעולים הראשונים לא יהיה משוב מאד חיובי.

סלי מרידור: לכן מאד חיוני לטפל במערכת התומכת בארץ באופן שעולים יתקשרו חזרה הביתה ויגידו לאלה שעוד לא באו: בואו כי טוב פה, עוזרים לנו פה ומטפלים בנו טוב.

סלי מרידור: אלה הרבדים שבהם אנחנו מטפלים: הגברת המודעות, או שיווק, שינוי טוטאלי של מערך העבודה שלנו, הרבה מאד רכזים במקומות רבים פרוסים בשטח, שינוי בטיפול בעולה ובתהליך העלייה, כולל מה שאמרתי על הטפסים שאנחנו ויתרנו עליהם, אבל ועדות החריגים שצריך לשנות אותן ולקצר אותן, וכמובן רשת קליטה מאד סמיכה בארץ, שמשמשת גם בסיס לעידוד העלייה בארצות היעד.

סלי מרידור: תודה רבה.

ויקטור בריילובסקי: לגבי ארגנטינה זה ברור, יש שם משבר כלכלי, מצב כלכלי מאד גרוע, וברור שאנחנו צריכים לעזור ליהודים שם לעלות.

ויקטור בריילובסקי: אבל לגבי צרפת, מה יש שם?

ויקטור בריילובסקי: יש שם אווירה אנטישמית, אבל זה כנראה עוד לא מספיק כדי לדחוף לעלייה.

ויקטור בריילובסקי: למה מצפים לעלייה מצרפת?

צבי הנדל: אני חושב שאתה נתת את התשובה.

צבי הנדל: אם נצליח לתת מענה לקליטה קצת קורצת ליהודי צרפת, האנטישמיות בצרפת היא לא קצת.

צבי הנדל: אנחנו לא אומרים את זה בקול רם, כי למשרד החוץ יש כללי משחק משלו ואני לא רוצה להתערב בזה, אבל - - -

סלי מרידור: אם נחזור לענין הקודם, אני רוצה שתבינו אותי נכון.

סלי מרידור: השגרירות בבואנוס-איירס מסייעת למאמץ העלייה בצורה אדירה.

סלי מרידור: יש להם הערכה שלהם בענין הרגישות, אבל זה לא שייך לעובדה שלא היינו מצליחים להביא את כל ההנהגה של הקהילה היהודית על כל רבדיה תוך 24 שעות לבואנוס-איירס מכל רחבי ארגנטינה לולא השגריר והשגרירות, ולא היה שום ספק בקהילה שהמאמץ של העלייה הוא בחסות מלאה של השגרירות ושל משרד החוץ.

סלי מרידור: אני אומר את זה, כי זאת האמת לאמתה.

סלי מרידור: שנית, לגבי צרפת.

סלי מרידור: קודם-כל, אנחנו לא יודעים בוודאות שום דבר.

סלי מרידור: הכי נוח לא לקחת סיכונים, לא ניצור ציפיות ולא נאכזב אף אחד והכל יהיה בסדר, רק יהיו פחות עולים.

סלי מרידור: אנחנו כן מוכנים לקחת סיכונים.

סלי מרידור: אנחנו, זה ודאי הסוכנות היהודית, וגם מדינת ישראל, שמוכנה להגיד: הנושא הוא כל-כך חשוב, אנחנו הולכים קדימה.

סלי מרידור: בצרפת יש הצטברות של תחושת מאוימות אצל יהודים רבים, וזאת שיחה בצרפת.

סלי מרידור: כלומר, זה לא משהו שאנחנו שומעים כאיזו שהיא אנקדוטה ועושים מזה הרבה סיפור בארץ ואחר-כך זה מוקרן לצרפת.

סלי מרידור: בקרב יהודים בצרפת זה נושא שמדברים עליו.

סלי מרידור: היתה, ואני מקווה שתישאר לעתיד, התפתחות בעמדה של הרב הראשי של צרפת, כי היא בעלת משמעות מאד גדולה על יהודים רבים בצרפת.

סלי מרידור: והדבר האחרון, היתה מראש הערכה של יהודי צרפת ושל אנשי התאחדות עולי צרפת בארץ, שאם מדינת ישראל תעניק תנאים יותר סבירים לקליטת העולים מצרפת, יש פוטנציאל של לפחות הכפלת מספר העולים מצרפת.

סלי מרידור: הדבר הזה עלה מתוך השיחות שהיו לי עם התאחדות העולים.

יצחק גאגולה: כמה עולים מגיעים היום מצרפת?

סלי מרידור: לצערי, בשנת 2001 המספר היה מאד נמוך, 1,140.

סלי מרידור: אם מסתכלים על הסיכוי לפי ה"רקורד" אחורה, לצרפת היו כבר 3,000 עולים בשנה, 2,500 עולים בשנה, ולכן להכפיל את המספר זה לא דבר שהוא מעבר לנורמה שהיתה מקובלת בצרפת.

סלי מרידור: ההערכה היתה שאם יתנו את השילוב של סל קליטה ומענק דיור, זה יעשה שינוי משמעותי, כפי שהצביע יושב-ראש הוועדה אחרי שקיבל סיוע ממשרד החוץ.

סלי מרידור: הענין של משכנתה מוגדלת עדיין לא בא על פתרונו.

סלי מרידור: זה ודאי לא עושה היום את אותו "אימפקט" שהיה עושה סל קליטה ביחד עם המענקים.

צבי הנדל: זה יהיה.

צבי הנדל: אנחנו רוצים שיהודים יבואו לישראל, ובצרפת יש הרבה, ואנחנו רוצים לעשות מאמץ, פרוייקט מיוחד במשך שנה – שנתיים.

יצחק גאגולה: מהו הפרוייקט המיוחד?

יצחק גאגולה: איך אנחנו מפתים אותם לעלות?

צבי הנדל: התקבלו כמה החלטות בוועדת התיאום בין הסוכנות לבין הממשלה, כמו הכשרה מקצועית.

צבי הנדל: הוחלט לתת גם סל קליטה ליהודי צרפת, דבר שלא היה עד עכשיו, אד-הוק לתקופה מסוימת.

צבי הנדל: עוד לא הוחלט, אבל יש התחייבות של ראש הממשלה שבאחת הישיבות הקרובות של הממשלה תתקבל החלטה גם למתן תוספת מיוחדת פלוס המשכנתה לדיור.

צבי הנדל: כל הדברים האלה יחד מהווים הטבה משמעותית.

יצחק גאגולה: אני בטוח שהסוכנות היהודית וכל הגורמים בדקו מהו הדבר המעניין ביותר את העולים הפוטנציאליים מכל המקומות האלה.

יצחק גאגולה: שאלתי היא מה הם הדברים האחרים, בנוסף לתעסוקה ודיור שיכולים לעניין אותם?

אסתר טובול: אני חושבת שתעסוקה ודיור הם שני הדברים החשובים ביותר לגבי העולים מצרפת.

אסתר טובול: לעולים מצרפת יש זיקה מאד גדולה לארץ והם רוצים מאד להגיע לכאן.

אסתר טובול: אנחנו מדברים לפחות על חלק גדול של הקהילה, אלה ששייכים באמת לקהילה, שאת מספרם המדויק אנחנו יודעים.

אסתר טובול: אלה שרוצים מאד להגיע לארץ, ואלה הכלים – דיור ותעסוקה.

אסתר טובול: אנחנו נאבקנו שהם יקבלו סל קליטה, ואני מודה לכל מי שנרתם לנושא הזה ובאמת הצלחנו.

אסתר טובול: זו נקודה אחת.

אסתר טובול: לכן צריך להמשיך ולעבוד ביסודיות כדי שהם יקבלו את כל הדברים שמר מרידור דיבר עליהם, כדי שאחר-כך לא נדבר על הזדמנות שלישית.

סלי מרידור: קודם-כל אומר מה מנסים לעשות.

סלי מרידור: מתוך כל השיחות שקיימנו בכל הארצות האלה, כל אחת עם המאפיינים השונים שלה, בסך-הכל מספר מרכיבים.

סלי מרידור: אחד היה, מה קורה עם הקליטה הראשונית.

סלי מרידור: אנשים באים ארצה, לאן הם הולכים, עם איזה כלים הם מקיימים את עצמם בארץ בחודשים הראשונים.

סלי מרידור: לזה ניתנת תשובה גם באמצעות סל קליטה, בכל הארצות האלה עכשיו, שהוא משמעותית יותר גבוה מהסיוע שהם קיבלו קודם.

סלי מרידור: גם באמצעות דירות קלט שהסוכנות היהודית תעמיד ביחד עם הרשויות המקומיות למספר שבועות לאנשים שזקוקים לזה כדי שיהיה להם איפה להניח את הראש עד שהם שוכרים דירה או רוכשים דירה, ובחלק מן המקומות במערך של התארגנות מסוימת שהסוכנות היהודית תיתן מעבר לסל קליטה.

סלי מרידור: המרכיב השני היה דיור.

סלי מרידור: יש לו מענה חלקי בארגנטינה, מענה עוד יותר חלקי בדרום-אפריקה, ובשלב הזה אין לו מענה בצרפת מעבר למשכנתה הרגילה.

סלי מרידור: המרכיב השלישי הוא תעסוקה, שבו יש למעשה שלושה מרכיבים.

סלי מרידור: 1.

סלי מרידור: הכשרות מקצועיות.

סלי מרידור: בהחלטת הממשלה מאוקטובר יש התחייבות להגדיל את מערך ההכשרות המקצועיות לטובת הפרוייקט של העלייה משלוש הארצות האלה.

סלי מרידור: 2.

סלי מרידור: הנושא של רישוי לתעסוקה לבעלי מקצועות חופשיים.

סלי מרידור: יש פה בעיה ענקית, שאני חושב שהיא מחייבת טיפול גם בוועדה.

סלי מרידור: אנחנו מבקשים גם מהממשלה לטפל בה.

סלי מרידור: מה שעולים חדשים עוברים בדרך לקבלת רשיון לתעסוקה בארץ זה דבר מאד-מאד מורכב.

סלי מרידור: אני לא רוצה לחוות דעה על כך.

צבי הנדל: למה אתה מתכוון, רשיון רופא או רואה-חשבון?

סלי מרידור: רשיון רופא, רשיון רואה-חשבון, רשיון עורך-דין, כל המקצועות החופשיים.

סלי מרידור: הרושם שיש אצל חלק מהעולים, אני רוצה לומר את זה בזהירות, הוא שפה חוברים לא רק אינטרסים לגיטימיים אלא גם אינטרסים אחרים על המסלול שהם נאלצים לעבור בדרך לקבלת היתר לעבוד בישראל במקצועם.

סלי מרידור: אני חושב שזה נושא שצריך לבדוק אותו.

סלי מרידור: אני חושב שבחלק מן המקרים הסמכויות ניתנו להתאחדויות המקצועיות – אם אתם רוצים לגילדות – שעוסקות בנושא הזה, שהן למעשה הגוף שנותן את הרשיון לעיסוק המקצועי וכתוצאה מכך לפחות עולה החשד שלא תמיד השיקול הוא השיקול של השירות המקצועי.

סלי מרידור: אני לא אומר את זה כקביעה שלי, אני רוצה לומר את זה בזהירות רבה, אבל הנושא הזה בתחום תעסוקה מחייב בדיקה והתייחסות, משום שאנחנו מדינה לא רגילה.

סלי מרידור: אנשים אומרים לי: רופא שרוצה לנסוע לארצות-הברית צריך לעבור שם בחינות נוראיות.

סלי מרידור: יכול להיות מנהל מחלקה בארץ, והוא לא יוכל להיכנס לבית-חולים בארצות-הברית בלי לעבור מסלול נוראי של בחינות.

סלי מרידור: אבל אנחנו לא ארצות-הברית, אנחנו מדינת עלייה.

סלי מרידור: מצד אחד ברור לי שאנחנו לא רוצים לפגוע ברמת הרפואה בארץ, מצד שני צריך לעשות הכל כדי לאפשר לאנשים שעולים לארץ לעבוד במקצועם.

סלי מרידור: האם נמצא במצב הנוכחי האיזון הראוי?

סלי מרידור: אני לא אומר שלא, אינני יודע, ואני חושב שזה מחייב בדיקה מאד-מאד רצינית.

סלי מרידור: המרכיב השלישי בתחום התעסוקה הוא הרשת החברתית.

סלי מרידור: אני חושב שהסיכוי של עולה חדש למצוא עבודה באמצעות ישראלי ותיק או עולה ותיק שיעזור לו למצוא תעסוקה באותו תחום מקצועי, לאין ערוך יותר גבוה מהסיכוי שלו למצוא את זה דרך לשכת התעסוקה.

סלי מרידור: לכל אחד מאתנו ומחברינו יש רשת של קשרים שעוזרת להם למצוא תעסוקה בארץ – לא בסקטור הציבורי, אני מקווה, כי שם נעשה הכל במכרזים – אבל בסקטור הפרטי, אני מניח, ששם אדם לא מחויב לעשות מכרז אלא הוא מביא את מי שהוא רוצה להביא לעסק שלו, והרבה דברים נעשים באמצעות מערכות של היכרות, אפילו המידע מה זמין ומה לא זמין, ולזה צריך לארגן את הרשת החברתית הישראלית שתתמוך בעולים בליווי התעסוקה.

צבי הנדל: אני רוצה לשמוע מהתאחדויות העולים אם יש דברים שאתם חושבים שיכולים להוסיף לענין, רעיונות, נקודות להארה וכו'.

צבי הנדל: מר סידני שפירא, מנכ"ל פדרציה ציונית דרום-אפריקה, בבקשה.

סידני שפירא: קודם-כל גם אני מברך על ההחלטות האלה וכבר כתבתי לסגן שר הקליטה לפני שבוע.

סידני שפירא: אני קיבלתי עשרות פניות ממשפחות לגבי קרוביהם בדרום-אפריקה.

סידני שפירא: אנחנו לא יכולים לספק להם תשובות כרגע, עד שנקבל את החומר.

סידני שפירא: עכשיו למדתי לראשונה שיש סל קליטה.

סידני שפירא: אז אנחנו נחכה לזה.

סידני שפירא: לפי דעתי, נושא התעסוקה הוא הבסיס של כל העלייה מדרום-אפריקה לפחות, כי בלי תעסוקה אי-אפשר להגיע לדיור.

סידני שפירא: אין כסף לשכר-דירה, או אי-אפשר להחזיר משכנתה.

סידני שפירא: תוספת משכנתה עוזרת, אבל במצב המעשי היום בארץ עדיין לא קל להגיע לרכישת דירה.

סידני שפירא: רק אם נוכל לשכנע את הדרום-אפריקאים לצאת ממרכז הארץ ומהערים המרכזיות הם יוכלו לרכוש דירה.

סידני שפירא: כפי שעשינו בעבר פרוייקטים מיוחדים עם הסוכנות ועם משרד הקליטה, אני חושב שצריך להתמקד במקומות כפי שעשינו פעם בצפון ובדרום, ובכוכב יאיר – פרוייקטים כאלה שהעולים אוהבים להיות יחד.

סידני שפירא: לעלות יחד בקבוצות, בגרעיני עלייה, כשיש תמיכה הדדית ביניהם.

סידני שפירא: בשבוע האחרון וגם לפני כן אנחנו עובדים יום-יום עם הסוכנות.

סידני שפירא: כבר גיבשנו תוכנית עבודה לשיווק הפרוייקט המיוחד הזה, ורק חסרים האמצעים הבסיסיים כמו מידע וחומר הסברה.

אסתר טובול: לגבי הסברה, ההתאחדות עומדת להתחיל בכך מיד, כך שאנחנו מקווים שזה עוד ערוץ שכולם יוכלו דרכו להגיע לנתון החשוב הזה.

אסתר טובול: כשתהיה לנו הזדמנות לשבת עם אנשי הסוכנות לגבי תוכנית העבודה לשנה הקרובה, אנחנו נבקש שייעשו השקעה ומאמצים רבים במה שלא נקרא קהילה.

אסתר טובול: זאת אומרת, יהודים שלא שייכים לאף קהילה, לא שייכים לבתי-ספר, והם בעצם מגיעים, או יגיעו.

אסתר טובול: אותם אנשים שילדיהם לומדים בבתי-ספר לא יהודיים, שבאים לארץ פעם ב- - אם בכלל היו בארץ, ואם בכלל שייכים לתנועות נוער, ובדרך כלל הם לא שייכים, הייתי שמחה לשמוע ולראות אם תהיה היערכות מאד משמעותית בנושא הזה.

אסתר טובול: לגבי משכנתה נוספת והערכת דיפלומות, אלה נושאים מאד-מאד חשובים.

אסתר טובול: גם אנחנו עבדנו על זה ואנחנו מקווים שיהיה לזה פתרון.

סלי מרידור: ספרי קצת על נושא הרישוי, תעסוקה.

אסתר טובול: תהליך הרישוי, כפי שהגדרת אותו, הוא הקשה ביותר לעולה שמגיע ממדינה כמו צרפת, שהרמה שם בכל התחומים האלה היא די גבוהה ואי-אפשר לזלזל בה.

אסתר טובול: אפילו הגענו למצבים אבסורדים שרופא עיניים שהגיע לארץ והתנדב בארץ, אם זה היה בסיור כדי להעניק משקפיים לילדים נזקקים, לעשות בדיקות, או מומחים שהגיעו לבתי-חולים ותרמו מהידע שלהם למדינה, כשהם רוצים לעלות לארץ הם צריכים לעבור את כל ההשפלה הזאת.

אסתר טובול: אומרים להם: אתה חוזר ללמוד, אנחנו לא מכירים בך.

אסתר טובול: מה שהיית עד היום לא קיים, אתה צריך להתחיל הכל מחדש.

אסתר טובול: צריך להבין שהלימודים בצרפת שונים לגמרי מהלימודים בארץ, הם יותר אנגלו-סכסים.

אסתר טובול: המונחים שם הם לא תמיד אותם מונחים, ולכן אנשים רבים נכשלים בבחינות.

אסתר טובול: או שבארץ הם לא מוצאים אחר-כך את עצמם והם לא ממשיכים בעיסוק שלהם והם מאד מאוכזבים, או שהם חוזרים לארץ המוצא שלהם.

אסתר טובול: כשהעלייה נעשית בקבוצות, ליישוב מסוים, זה דבר מאד-מאד חשוב, כי כאן יש תמיכה של הסביבה.

אסתר טובול: כך גם לגבי ההכרה בתעודות.

אסתר טובול: בעבר היו נסיונות מאד מוצלחים עם רופאי שיניים כאשר מגבשים את הקבוצה עוד בחוץ-לארץ.

אסתר טובול: בארץ יודעים שצריכים כרגע אחיות, ובצרפת יש הרבה אחיות יהודיות מוסמכות, ויש להן קושי אדיר לעבור את הבחינות ולהיקלט בארץ.

אסתר טובול: אולי אפשר לעשות את הבחינות בחוץ-לארץ, להתחיל את התהליך שם, כולל לימוד עברית.

מאיר לב: אני גדלתי בארגנטינה והייתי פעיל מאד בקהילה.

מאיר לב: אני חושב שההתעניינות והתמיכה של הארגונים בקהילה הם דברים שלא ראיתי כמותם אף פעם.

מאיר לב: אנשי "מכבי" למשל, באים ממרחק של 2,000 ק"מ כדי להשתתף בישיבה שנמשכת שעה – שעה וחצי.

מאיר לב: יש לנו מקרה של רופא מיילד, 25 שנה בברזיל.

מאיר לב: הוא רוצה לעבוד בבית-חולים.

מאיר לב: הוא אומר: לפחות שיתנו לי להיות במעבדה, כי לבית-חולים אסור לקבל אותו אם הוא לא עובר את הבחינות בעברית.

מאיר לב: לגבי תעסוקה ייתכן שהמצב בארגנטינה קצת שונה מהמצב בדרום-אפריקה או בצרפת.

מאיר לב: המצב שלהם קשה מאד, לרופאים ולכולם אין עבודה.

מאיר לב: מי שיכול היה עבד כנהג מונית, אבל היום גם בזה אי-אפשר למצוא עבודה.

מאיר לב: לכן אני חושב שהם כבר מוכנים לבוא לכאן ולעשות עבודות פשוטות.

מאיר לב: השליחים שם מדברים על הזכויות ועל הדברים שקורים כאן.

מאיר לב: יש כאן מסמך שבו כתוב מה הם מקבלים, אבל במסמך הזה חסר מה מקצצים.

מאיר לב: למשל, הפטור ממכס קוצץ לפני כמה ימים בחצי והיום הוא 5,000 שקל.

מאיר לב: אם כך, שהסוכנות תיתן 10,000 שקל והממשלה מצד שני תיקח 5,000 שקל.

מאיר לב: גם זה היה צריך להיות כתוב במסמך.

צבי הנדל: רצו להוריד את כל הפטור ממכס ובסוף הצלחנו להוריד חצי מהסכום.

סלי מרידור: אני רוצה שתדע שלפעמים זה לא רק הכסף.

סלי מרידור: זה שידור רע מאד בשעה מאד קריטית.

סלי מרידור: כשאנחנו אומרים שמדינת ישראל פותחת את הדלתות ופתאום "בום", מורידים 5,000 שקל מהפטור ממכס.

מייק רוזנברג: התזמון פה היה ממש גרוע.

מייק רוזנברג: חלק מהאנשים בחדר היו במשלחת שיצאה לארגנטינה עם נציגים של משרד השיכון, משרד העבודה והרווחה, משרד הקליטה כמובן, מריו מההתאחדות, סלי מרידור וגם עדי אלדר, יושב-ראש מרכז השלטון המקומי.

מייק רוזנברג: אין ספק שמה שקורה היום בארגנטינה זה מה שאנחנו רוצים שיקרה בצרפת מבחינת הלחץ שיש על המערכת שלנו.

מייק רוזנברג: למשל, מרכזיית הטלפונים פשוט קורסת.

מייק רוזנברג: בארגנטינה אתה גם לא יכול להצטייד בטלפון, כי לא יודעים מהו המחיר היום.

מייק רוזנברג: זו לא מדינה מתוקנת מבחינת היכולת להצטייד, ולכן אמרנו שהשליחים צריכים להיות עם טלפונים, למרות שזה מאד יקר, כי לא יכול להיות מצב שיהודים לא יכולים להתקשר ולקבל שירות.

מייק רוזנברג: כפי שסלי אמר, במה שתלוי בנו אנחנו חתכנו את רוב הביורוקרטיה.

מייק רוזנברג: מה שתלוי בגורמים אחרים, אנחנו מקווים מאד, ואני יודע שיש נכונות מצד משרדי ממשלה שונים ללכת לקראת הפונים.

מייק רוזנברג: אדוני היושב-ראש, אני יודע שרצית לדבר בעיקר על צרפת, ולא על ארגנטינה, אבל מכיוון שזה טרי, צריך להבין שהעניים של ארגנטינה נראים כמונו.

מייק רוזנברג: הם עניים חדשים.

מייק רוזנברג: הייתי שם בחודש מאי, בחודש אוגוסט, ועכשיו, ואם היית נוסע לשם עכשיו לא היית מאמין, כי היית בא לאותם מקומות שבהם נפגשנו עם היהודים והיית רואה שאין מקום באולם.

מייק רוזנברג: האנשים לוחצים שנטפל בהם ואנחנו אכן עושים כך.

מייק רוזנברג: 230 קהילות שסלי הזכיר, הן רק במיפוי של פריס.

מייק רוזנברג: אם אתה לוקח את כל צרפת מספרן ודאי גדול הרבה יותר.

צבי הנדל: מהי החלוקה, מהו האחוז של פריס בסביבתה - 70%?

צבי הנדל: 80%?

מייק רוזנברג: אני לא יכול להגיד.

מייק רוזנברג: יש בדרום ויש בפריס.

מייק רוזנברג: יש הרבה מאד קהילות של יהודים בצרפת, כל מיני לווינים.

מייק רוזנברג: בכל מקרה, אנחנו רוצים ליצור את אותה אווירה בצרפת.

מייק רוזנברג: כלומר, לחץ על המשרדים שלנו ואנחנו נערכים לזה.

מייק רוזנברג: אני מסכים עם כל מה שנאמר פה.

מייק רוזנברג: אני רוצה לציין פה שעם כל הכבוד לממשלה, אני יכול להגיד רק דבר אחד.

מייק רוזנברג: אני יכול להגיד שכל מה שהסוכנות כתבה שצריך לעשות אנחנו אישרנו ואנחנו עושים, ללא כל קשר עם הצד של הממשלה.

מייק רוזנברג: הממשלה גם היא במקום הכי טוב, כאילו ארגנטינה לא אישרה את כל התוכנית.

מייק רוזנברג: אבל אני רואה את עצמנו כאנשים שצריכים לשווק את מדינת ישראל, ועם זה נצא לקרב ואני מקווה מאד שנגיע לתוצאות.

מייק רוזנברג: ברור שאם המדינה היתה משקיעה יותר והולכת את הקילומטר הנוסף, היינו יכולים להביא לתוצאות יותר גדולות.

מייק רוזנברג: אנחנו נעשה הכל.

מייק רוזנברג: לסיכום, אנחנו נערכים לשווק את מה שיש ולעשות את העבודה השחורה של הליכה אל כל אדם ולהציע לו לבוא לישראל.

מייק רוזנברג: סלי הזכיר את זה, ואני חושב שגם יולי אדלשטיין הזכיר קודם את הנושא של הקליטה החברתית.

מייק רוזנברג: מה שלא יהיה עם הדיור, התשתית האנושית של המדינה לקלוט את העולים בחברה הישראלית, ראינו היענות גדולה מאד של ראשי ערים ואני מקווה שנוכל להפוך את ההיענות הזאת לטיפול אישי ממש.

מייק רוזנברג: בוועדה הזאת היו כמה פעמים ראשי ערים שיש להם קבלות בנושא הזה, אבל אין מספיק מקומות רק בערים האלה.

מייק רוזנברג: כל ראש עיר צריך לראות את זה כאתגר, לדאוג ולהגיע לא רק לדיור אלא להגיע גם לאותה רמה של קליטה חברתית אישית.

מייק רוזנברג: וזה מתחבר לנושא תעסוקה.

מייק רוזנברג: אנחנו צריכים רשות כדי לפתור את בעיות התעסוקה, ואנחנו פונים להתאחדויות עולים.

מייק רוזנברג: יש עולים שהצליחו, וכל אחד יכול להעסיק עוד עולה חדש בעסק שלו, אם יש לו עסק, ובדרך זו לנסות ליצור תעסוקה במדינה, שכרגע אנחנו יודעים שזה נושא בעייתי.

מייק רוזנברג: בכל מקרה, אנחנו נעשה ונמשיך לעשות הכל.

מייק רוזנברג: אנחנו עובדים עכשיו הרבה יותר קשה מאשר קודם, וגם קודם עבדנו קשה.

מייק רוזנברג: מאד-מאד קשה המגנט של המדינה, ואני לא צריך להגיד לוועדה זו כמה חשוב הנושא של עלייה למדינת ישראל מבחינה אסטרטגית.

מייק רוזנברג: אני תמיד אומר שלמדינת ישראל יש שני אתגרים: 1.

מייק רוזנברג: ביטחון.

מייק רוזנברג: 2.

מייק רוזנברג: הנושא הדמוגרפי.

מייק רוזנברג: על נושא הביטחון לא אנחנו בסוכנות ולא הוועדה הזאת מופקדים, אבל בנושא הדמוגרפי אני חושב שיש לנו מה לומר ולעשות.

מייק רוזנברג: אולי כך צריך לראות את הבעיה הזאת.

מייק רוזנברג: כשם שאנחנו משקיעים בביטחון אנחנו צריכים להשקיע גם במשיכת עולים למדינת ישראל.

מיכאל כהן: בעלייה האחרונה קיבלנו צפי של התפלגות מקצועית.

מיכאל כהן: כלומר, כל משרד יכול להתארגן על-פי מקצוע.

מיכאל כהן: משרד החינוך מתארגן לקלוט מורים.

מיכאל כהן: למשל, מדרום-אפריקה אנחנו יכולים לקלוט כל מורה לאנגלית.

מיכאל כהן: במערכת החינוך חסרים היום מאות, אם לא אלפי מורים לאנגלית.

צבי הנדל: האם חסרים לכם פסיכולוגים ופסיכיאטרים?

צבי הנדל: כי בארגנטינה יש רבים כאלה.

מיכאל כהן: בארגנטינה, למשל, יש מקצועות מסוימים בהוראה שהם יודעים עברית טוב יותר.

מיכאל כהן: השאלה היא אם אנחנו יכולים לקבל צפי כזה לגבי התפלגות מקצועית של העולים, אולי מכל מדינה.

מיכאל כהן: יש לנו קושי, למשל, דווקא בצרפת, בענין הכרת התעודות.

מיכאל כהן: שם אין תעודת הוראה.

מיכאל כהן: באים אנשים ואומרים: למדנו, יש לנו תעודה, ואנחנו צריכים לבדוק, בעזרת אדם מוסמך, כדי שנוכל לעשות את הדברים יותר טוב.

אורנה פינדלינג: שירות התעסוקה לא נכנס עד עכשיו לכל הנושא הזה, וגם לא הקצו לנו תקציבי פעולה כדי להפעיל נושאים שקשורים לתעסוקה.

אורנה פינדלינג: אתם מדברים עכשיו על רשת חברתית, קהילה וכדומה.

צבי הנדל: אבל זה מוריד מכם את האחריות.

אורנה פינדלינג: ידוע שאנחנו לא מייצרים מקומות עבודה, ובארץ בכלל יש עכשיו בעיה תעסוקתית גדולה.

אורנה פינדלינג: אבל אם דיברתם על פסיכולוגים, אני יכולה לחבר את זה.

אורנה פינדלינג: לנו יש מרכז שנקרא "המרכז לייעוץ תעסוקתי", שהעובדים המועסקים בו הם פסיכולוגים תעסוקתיים בעלי תואר שני ומטה, ויש לנו מערך שלם של פסיכולוגים כאלה שיכולים לתת ייעוץ תעסוקתי והכוונה תעסוקתית וסיוע בגיבוש תוכניות תעסוקתיות לעולים שאולי יהיה להם צורך בכך.

צבי הנדל: חסרים לכם פסיכולוגים בתוך הצוות הזה?

אורנה פינדלינג: אני לא יודעת, זאת בעיה של תקנים.

אורנה פינדלינג: אבל אם יקצו לנו תקציבי פעולה לצורך הענין הזה, אנחנו יכולים בהחלט לתרום את חלקנו לנושא הזה.

צבי הנדל: אני מניח שהסיכוי לקבל השנה תקציבים נוספים הוא קלוש.

צבי הנדל: צריך לראות, מתוך מה שיש לנו, איך אנחנו מתארגנים, כי עם תקציבים נוספים כל אחד יודע לעשות.

צבי הנדל: אנחנו צריכים לראות עכשיו איך אנחנו מוציאים מעצמנו את המקסימום עם התקציבים הקיימים.

אורנה פינדלינג: בסדר.

אורנה פינדלינג: אנחנו מוכנים להירתם לנושא הזה.

רבקה וייסברג: זה מאד משמח לשמוע את כל התחזית הזאת והסיכויים, אבל להביא עולים גם מארצות רווחה למדינה עם מצב תעסוקתי כל-כך קשה, אין לי ספק שמשרד הרווחה יקבל קליינטורה גדולה נוספת, ואני לא אומרת את זה בשמחה, כי זה לא משמח שאדם נזקק לשירותים האלה.

רבקה וייסברג: בנושא עלייה אנחנו עובדים בדרך-כלל לפי קריטריונים מסוימים והעולים מקבלים הרבה מאד תוכניות והרבה מאד שירותים, ואין לי ספק שאנחנו נזדקק למשאבים נוספים – כסף וכוח-אדם, בפרט כשאין לי ספק שצריך לחזק גם את העבודה הקהילתית.

רבקה וייסברג: אנחנו מדברים כאן לא רק על עבודה פרטנית של אחד מול אחד אלא באמת לחזק את הרשתות ולעבוד עבודה קהילתית.

רבקה וייסברג: לגבי כוח-אדם אני מצטרפת לבקשה לקבל מה שיותר מהר פרופיל של התעסוקה, של המקצועות של האנשים.

רבקה וייסברג: אנחנו מנסים לאתר כוחות ועובדים סוציאליים ולהיעזר בהם.

צבי הנדל: אנחנו מקדימים את העגלה לסוסים.

רבקה וייסברג: זו בקשה ברגע שהדברים יעלו, מכיוון שבגישה רגישת תרבות ושפה זה מאד עוזר לעבוד עם עובדים סוציאליים ועם אנשי מקצוע מקרב העולים עצמם, שהם בעצם המבינים ביותר את התרבות של העולים שבאים.

עודי בהט: חלק משמעותי מאד של הבעיות של תלמידים-עולים מאתיופיה, ולא רק מאתיופיה, נובע עד הרגע הזה מפריסת התלמידים האלה ביישובים - - -

צבי הנדל: זה נושא שדנו בו רבות.

עודי בהט: לא, אבל אני אומר, כאשר כאן יש חיבור עם הרשויות המקומיות באשר לתוכנית לפרוס את העולים החדשים האלה, ואם ייווצרו ריכוזים גדולים מדי במקומות חלשים מדי, אנחנו צפויים לבעיה לא יותר קטנה משהיתה לנו קודם עם התלמידים העולים.

צבי הנדל: השאלה אם החלשים יחוזקו על-ידי העלייה הזאת.

צבי הנדל: זה לא דומה בכלל לעלייה הקודמת.

עודי בהט: זה לא דומה, ובכל זאת.

צבי הנדל: גבירותיי ורבותיי, א.

צבי הנדל: אני מודה לכולכם שבאתם.

צבי הנדל: ב.

צבי הנדל: אני רוצה לומר, בעיקר לדוברים האחרונים שדיברו על תעסוקה – ואני אומר את זה לי, לסלי ולעצמנו, ואני אחזור ואומר את זה כל פעם מחדש.

צבי הנדל: אמרנו את זה גם במשרד ראש הממשלה למי שצריך.

צבי הנדל: העלייה שאנחנו רוצים שתבוא לכאן, אנחנו לא עמלים על הגעתה לצורך כלכלי.

צבי הנדל: ולמרות זאת אני אומר שהענין הכלכלי מרוויח בענק מכל עלייה מבורכת.

צבי הנדל: מי שלא יודע את זה, או שהוא מרמה את עצמו, או שהוא מתעלם מהאמת ומהמציאות.

צבי הנדל: ודאי וודאי כשאנחנו מדברים על עלייה מארצות שאנשים למדו בהן, הם בעלי מקצוע וכו'.

צבי הנדל: אני בטוח שבשנים הראשונות יש קושי, אבל ככל שאתה מתקדם יש ברכה כלכלית עצומה בעלייה, ולכל אורך ההיסטוריה של מדינת ישראל אתה יכול לראות את התחנות השונות של "פיקים" בעלייה עד כמה הם תרמו.

צבי הנדל: נכון שבמוראל הלאומי יש תמיד כמה קטני אמונה ורואי שחורות שדבריהם מובלטים בכותרות ואז זה עושה קצת רע, כי מדגישים את השלילה.

צבי הנדל: לצערי, בכל מהלך גדול יש גם דברים קטנים בעייתיים.

צבי הנדל: אבל אני לא מתרגש מהענין הזה של תעסוקה.

צבי הנדל: אני מתרגש כלפי העולים, אבל מבחינת המדינה אין לי ספק שהסך הכל יגדל ותהיה הפריה גם מתוך העליות מהמדינות האלה.

צבי הנדל: צריך לפתור את הבעיות, ואני לא נכנס עכשיו לפרטים הקטנים, למרות שהרב קוק אמר שאין קוטן בגודל.

צבי הנדל: כל מהלך גדול מורכב מפרטים קטנים-קטנים, ואם נזלזל בפרטים הקטנים אז אין כאן מהלך גדול.

צבי הנדל: לכן כל אחד עוסק בפרט שלו, ואני לא מזלזל באף פרט שאנחנו עוסקים בו.

צבי הנדל: אם כל אחד מאתנו יעשה את הפרטים שעליהם הוא ממונה בצורה הטובה ביותר, הסך הכל של המהלך כמובן יהיה מוצלח יותר.

צבי הנדל: אני רוצה לקחת לוועדה שתי נקודות, מעבר לכל שאר הדברים שדובר בהם ושאני מברך על עשייתם, ואברך אם תשלימו את הפינות החסרות.

צבי הנדל: האחת, נושא קבלת אישורי עבודה.

צבי הנדל: אנחנו נקיים ישיבת עבודה רצינית עם כל הגורמים הנוגעים בדבר כדי לראות איך אנחנו יכולים להציע מסלול יותר נורמלי, יותר בריא ויותר נכון למתן אישורי עבודה, בלי שהמדינה והמקצועות יינזקו, אבל בלי להשפיל את אלה שצריכים להיכנס למעגל העבודה.

צבי הנדל: כולם רצויים ואנחנו לא עושים טובה לאף אחד שאנחנו נותנים לו רשיון.

צבי הנדל: נכון שאנחנו עוסקים במקצועות רבים ובאנשים רבים, ואתה לא מצליח ביום אחד לעשות חינוך מחדש לכולם, ולא כולם מבינים את הרוח הגדולה שוודאי סלי ואף אחד מהיושבים פה לא צריכים להדביק בה אותנו, אבל אנחנו נצטרך לעשות את זה.

צבי הנדל: כי אם באמת יש תחושה אצל חלק קטן, אפילו 30% מהדברים שאמר סלי, שהשתדל להגיד אותם בזהירות גדולה ובעדינות רבה, כדרכו, הם דברים קשים מאד, באלה אנחנו נטפל בוועדה.

צבי הנדל: אם יש רעיונות או כיוונים איפה זה יותר נגוע, איפה הפרובלמטיקה יותר גדולה, תגיד את זה לנו בצורה דיסקרטית ואנחנו נטפל בזה בצורה לא דיסקרטית.

צבי הנדל: הדבר האחרון, שאתו התחלנו, שבזכות משרד החוץ קיבלנו הבהרה לגבי מצב הפנים בנושא השיכון.

צבי הנדל: לגבי צרפת אני מניח שזה נדחה בישיבה אחת או שתיים של הממשלה.

צבי הנדל: אנחנו נעבוד על זה על-מנת שזה יעבור.

צבי הנדל: אלה שתי נקודות שאני לוקח מהישיבה הזאת.

צבי הנדל: ואני לוקח את הסך הכל, שאני רואה שיש כן התארגנות ויש שיתוף-פעולה בין משרד הקליטה לבין הסוכנות היהודית, ואני מקווה שזה לא רק לצורך האווירה הטובה בישיבה אלא זה אמיתי.

צבי הנדל: תודה רבה לכם.

צבי הנדל: הישיבה נעולה.

סלי מרידור: תודה רבה ליושב-ראש ולחברים.

סלי מרידור: - - - - - - - -