ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 15, פרוטוקול מספר 180, 2001-12-31 00:00

צבי הנדל: אני מתכבד לפתוח את הישיבה ואומר מראש תודה לכל חברי הכנסת אשר יזמו את הדיון.

צבי הנדל: תודה לסגן השר יורי שטרן שיושב אתנו.

צבי הנדל: מבורכות התוכניות ומבורכים האנשים שהגו אותן.

צבי הנדל: אני לא מצוי לגמרי בהיסטוריה, אבל אני חושב שלא אטעה אם אתן את הקרדיט דווקא לסגן השר יולי אדלשטיין בתפקידו הקודם כשר הקליטה.

יורי שטרן: אתה מתכוון לפני כן.

צבי הנדל: כל מי שעשה את זה יבורך.

פרופ' יובל נאמן: בתחילת הדרך היתה פגישה אצל גולדה מאיר שבה ישבו שלושים איש, ואני אתם.

פרופ' יובל נאמן: הסברנו מה הבעיות שנוצרו והיא הקשיבה לכולם, ובסופו של דבר היא החליטה שיקום מרכז לקליטה במדע, יקצו לו עשרה מיליון דולר, וכך התחיל להתגלגל הענין.

פרופ' יובל נאמן: יולי אדלשטיין עוד לא היה אז בארץ.

צבי הנדל: בכל מקרה יבורך כל מי שעשה את המהלך הזה.

צבי הנדל: אני מציע שיפתח עומרי אינגבר, מנהל המרכז לקליטה במדע במשרד לקליטת העלייה, ויתן לנו אינפורמציה גם על היקף הקיצוץ, גם מה זה אומר, והאם זה פוגע בקליטת מדענים עולים.

צבי הנדל: יכול להיות שהקיצוץ לא פוגע, כי אני מבין שהמכסה היא 500 ועוד לא הגענו אליה.

צבי הנדל: בבקשה.

עומרי אינגבר: תוכנית קמ"ע החלה לפעול בשנת 1998 כאשר היעד היה להגיע ל-500 מדענים שייכללו בתוכנית הזאת, כאשר אנחנו כמשרד הקליטה אמרנו שאנחנו יחד עם ועדה ציבורית שמינה בזמנו יולי אדלשטיין, שמלווה את הפעילות של התוכנית הזאת, שהיעד הוא שאותם 500 לא יהיו 500 שייבחרו פעם אחת ולא ייכנסו יותר, אלא שניצור איזה שהוא מנגנון שגם מדענים שעלו יותר מאוחר מהקבוצה הראשונה יוכלו להתקבל ולהגיע לתוכנית.

עומרי אינגבר: לכן יש בתוכנית הזאת גם כניסות וגם יציאות.

עומרי אינגבר: נכון להיום, אחרי ארבע שנים שהתוכנית פועלת, יש 413 מדענים בתוכנית, שעברו את כל הליכי המינוי.

עומרי אינגבר: 26 מתוכם סיימו את שלוש השנים הראשונות שלהם והיו צריכים במהלך שנת 2001, לקראת נובמבר-דצמבר לחדש להם את המינוי, ולא הספקנו אדמיניסטרטיבית לעשות זאת ולכן התקציב שלהם ייפול על השנה הבאה, ועוד 115 מתוך 413 שמסיימים את השנה השלישית שלהם במהלך השנה הבאה וצריך יהיה לחדש להם את המינוי.

עומרי אינגבר: זה לא שייך לתקציב המזומנים, זה שייך לתקציב ההרשאה, שהוא ספור אחר שיש לנו עם האוצר, ואני מניח שעליו יהיו לנו פחות ויכוחים עם האוצר.

סופה לנדבר: מהי הפנסיה הממוצעת שהם יקבלו, בהנחה שהם הגיעו בעשור האחרון וצברו עשר שנות עבודה?

עומרי אינגבר: זו שאלה שקשה לי להשיב עליה.

עומרי אינגבר: אני מעריך שהפנסיה מאד נמוכה.

עומרי אינגבר: היא לאין ערוך יותר גבוהה משל כל מדען אחר שלא הגיע לתוכנית, בערך 2,500 שקל.

יגאל גידרון: סליחה, לא הבנתי.

יגאל גידרון: מתוך 413 יש 115 שמסיימים שנה שלישית.

יגאל גידרון: 128 בתוכנית גלעדי ועוד 26 סיימו שלוש שנים.

יגאל גידרון: חסרים לי עוד אנשים.

עומרי אינגבר: 128 זה גלעדי, בנוסף ל-413.

עומרי אינגבר: מאחר שההתחייבות היא לשלוש שנים על כל אדם ואדם, יש כאן דלתה של מחויבויות כספיות שפתוחות, וממשלת ישראל מחויבת עליהן.

צבי הנדל: אתה בעצם אומר שהתקציב של שתי התוכניות הוא שווה-ערך של 500 משרות.

עומרי אינגבר: זה לא תקציב.

עומרי אינגבר: אלה שני שמות לאותו תקציב.

צבי הנדל: כן.

צבי הנדל: ואתה מנצל את היתרה עד 500, מי שלא נמצא בקמ"ע, בשביל להפעיל את גלעדי שעולה בערך שליש פר-אדם.

עומרי אינגבר: נכון.

צבי הנדל: לא להעביר אותם שלב.

עומרי אינגבר: לא רק לא להעביר אותם שלב אלא יש כאלה שנצטרך לפטר אותם, כי התקציב לא מספיק להם.

עומרי אינגבר: ברור שמתוכם יש כאלה שעמדו במבחן והם צריכים להיבחר, ועל כל אחד שייבחר צריך לפטר שניים אחרים.

עומרי אינגבר: זה הענין.

צבי הנדל: תודה.

יגאל גידרון: א.

יגאל גידרון: מדינת ישראל לא החליטה לא להוסיף אלא לעשות קיצוץ רוחבי של 10% לכל המשרדים.

יגאל גידרון: זו החלטת ממשלה.

יגאל גידרון: אני מביע תמיהה על משרד הקליטה, שנאמר לו שכדי לעשות קיצוץ בדרך-כלל הנוהג הוא שאתה מגיש את זה למשרד ונעשית עבודת מטה, יבחר המשרד מאיפה הוא רוצה לקצץ.

יגאל גידרון: כך נהוג ביתר המשרדים.

יגאל גידרון: אני לא בניתי תקציב קליטה כי עסקתי בבריאות עד אז.

יגאל גידרון: כך היה נהוג לפחות בנושא הבריאות, כמו ביתר המשרדים.

וילמה מאור: כמו משרד החינוך.

יגאל גידרון: לאי-שיתוף-פעולה יש מחיר.

יגאל גידרון: אני מניח שהאנשים שהחליטו לא לשתף פעולה, לקחו את הדבר בחשבון, וכמו אנשים רציונליים הם לקחו החלטה.

מרינה סולודקין: זה לא נכון.

יגאל גידרון: כאשר משרד הקליטה יחליט שהקיצוץ צריך להיות בצורה שונה הוא יוכל לעשות את זה בצורה של פניות תקציביות במשך השנה, לנייד כסף מתקנה לתקנה.

יגאל גידרון: אבל באשר לקיצוץ, אני תמה.

יגאל גידרון: מצד אחד לא משתפים פעולה, מצד שני לא נראה להם אופן הקיצוץ.

יגאל גידרון: זה לא מסתדר לי.

עומרי אינגבר: א.

עומרי אינגבר: הקיצוץ הוא לא 1% אלא 5%.

צבי הנדל: אתה זוכר בעל-פה את 100% תקציב משרד הקליטה?

עומרי אינגבר: סך הכל התקציב הוא שני מיליארד שקל, ולכן נקבע שהקיצוץ שלנו יהיה בסביבות 40 מיליון.

עומרי אינגבר: כשבאנו לדון עם האוצר איך יקוצצו 40 מיליון, האוצר פסל את רוב סעיפי התקציב לקיצוץ, הם לא היו רלבנטיים מבחינתו לקיצוץ.

עומרי אינגבר: כל מה שקשור בסל קליטה, דמי אבטלה, מענק מכס, וכן הלאה.

צבי הנדל: סל קליטה קיצצתם.

עומרי אינגבר: בסבב הראשון לא אישרו קיצוץ, ולכן הסעיפים שהכתיב האוצר שהם בני קיצוץ היו בהיקף של 400 מיליון שקל בלבד.

עומרי אינגבר: 400 מיליון זה 10%.

עומרי אינגבר: סגן שר הקליטה אמר: בתנאים הללו אתם לא משאירים לי שום חופש פעולה.

עומרי אינגבר: לקחת מתקציב אחד ולקצץ עוד 20%, בשביל לשמר תוכנית אחרת המשמעות היא ביטול תוכניות בצורה מלאה.

עומרי אינגבר: אל תתנו לי חופש על כל השני מיליארד להחליט איפה לקצץ - - -

צבי הנדל: חבל שחשב המשרד לא נמצא אתנו.

צבי הנדל: כי זה לא הוגן שאני אתקוף אותך.

צבי הנדל: זה לא המקצוע שלך.

עו"ד מיכל לבנסון-אנדרסון: חשב המשרד נמצא בוועדה אחרת בשעה זו.

יגאל גידרון: אני לא יכול לקבל את הטיעון שהקיצוץ היה גדול מדי ולכן החלטנו לא לשתף פעולה.

יגאל גידרון: אתה ואני עובדי מדינה.

יגאל גידרון: אני הייתי צריך להניח תקציב ואתה היית צריך להניח תקציב.

יגאל גידרון: הצורה האופטימלית היתה שהצוותים המקצועיים יעשו את זה בשיתוף.

יגאל גידרון: אני לא יכול לקבל את הנתון 'זה לא התאים לנו אז אנחנו לא משחקים במשחק הזה'.

יגאל גידרון: זה גם לא נשמע לי רציני להגיד את זה.

צבי הנדל: זאת לא השאלה עכשיו.

צבי הנדל: השאלה עכשיו היא מה אנחנו עושים על-מנת לצאת מהמבוך הזה, שהפועל היוצא שלו הוא שאנחנו שולחים אנשים הביתה, שהם מאד חשובים לנו.

צבי הנדל: תן לנו הצעה מה לעשות.

יגאל גידרון: אני מבין שמ-1 בינואר הם מתחילים לעבוד לפי 1/12, בגלל שהתקציב לא עבר.

יגאל גידרון: א.

יגאל גידרון: אני רוצה לדעת מה קורה בינואר במצב של 1/12 לפי התקציב של השנה הקודמת.

יורי שטרן: למה?

יורי שטרן: יש לך התחייבות קודמת.

יורי שטרן: אם היית צריך לחדש את זה בדצמבר או בנובמבר, החתימה כבר מחייבת לגבי התקציב של השנה.

עומרי אינגבר: של שנת 2002.

עומרי אינגבר: אני לא יכול לעשות פעולות בתקציב 2001 בשנת 2002.

עומרי אינגבר: חוץ מזה שגם לא היתה לי הרשאה יותר.

עומרי אינגבר: אני מימשתי את ההרשאה שהיתה לי בשנת 2001.

עומרי אינגבר: אנחנו לא נוכל לפתוח את השנה ולחדש את זה.

צבי הנדל: זאת אומרת שההפחתה בשיעור 10% בקמ"ע היא נגזרת של ה"פלט" של 3% מכל המשרד?

יגאל גידרון: לא.

יגאל גידרון: "פלט" היה 1% ועוד 4% ואחר-כך הוסיפו עוד 4%.

יורי שטרן: ההתחייבות שנחתמת היום תחייב או לא?

עומרי אינגבר: השנה סגורה.

צבי הנדל: רק אם בתקציב יש לך עדיין רזרבה בהרשאה להתחייב.

צבי הנדל: אם הוא אומר שהוא ניצל את כל ההרשאה להתחייב, אז הוא לא יכול.

יגאל גידרון: אם אתה שואל אותי, אי-אפשר לעשות התחייבויות חדשות, אבל התחייבויות קיימות אתה חייב להמשיך לקיים.

יורי שטרן: אבל יש איזה שהוא מנגנון שמאפשר גם התחייבות חדשה באישור של החשב.

יגאל גידרון: לא באמצע השנה.

יורי שטרן: בסדר, אבל אצל החשב הכללי יש מנגנון של אישורים חריגים להתחייבויות חדשות.

יגאל גידרון: יש מנגנון אצל החשב הכללי.

יגאל גידרון: אני לא מספיק בקי כדי לתת לך תשובות איך זה עובד.

צבי הנדל: רשות הדיבור לסגן השר יורי שטרן, שלא הרפה ממני בענין הישיבה הזאת.

צבי הנדל: בבקשה.

יורי שטרן: תודה על שענית כל-כך מהר.

יורי שטרן: הלחץ והמידע באו קודם-כל מהמדענים עצמם.

יורי שטרן: פרופ' משה בלינסקי שהוא יושב-ראש מדענים עמיתים בתוכנית קמ"ע, ד"ר סטרוב ואחרים הם שלחצו.

יורי שטרן: אבל יותר מאשר לחצו גם סיפקו את הנתונים, כי אחרת אתה מסתכל על הסעיפים האלה ולא תמיד אתה מבין את המשמעות שלהם.

יורי שטרן: את הרעיון הזה סירסו לאט-לאט כמעט עד הסוף כך שמכל הרעיון נשארה אך ורק השתתפות במשכורת של המדען עצמו, ללא יכולת לפתח מחקרים משלו.

יורי שטרן: המדען תלוי בחסדיו של המדען הוותיק באוניברסיטה או במוסד אחר, שאחראי עליו.

יורי שטרן: אז באו עם רעיון חדש, במקביל להיררכיה האוניברסיטאית הקיימת, ליצור מצב שבו אדם לא תקוע ולא רק תלוי במציאת מקומות עבודה פנויים, מכסות פנויות ומשרות פנויות באוניברסיטה, אלא אנחנו יוצרים מערכת מקבילה למערכת הקיימת ואז אדם מתחיל בקרן שפירא, אחר-כך הוא עובר לגלעדי, וכל פעם יש סינון.

יורי שטרן: אחר-כך הוא עובר לקמ"ע, ופה חייבים לפתוח את זה הלאה וליצור מסלול שמקמ"ע אנשים מתקבלים לסגל הקבוע של האוניברסיטאות, שהיום לא קיים.

יורי שטרן: זו עדיין דרך ללא מוצא, אבל לפחות בדרך ללא מוצא הזאת התקדמנו עד לאיזו שהיא רמה סבירה, שגם היא נחותה מאד לעומת המדען הוותיק – במשכורת, בזכויות, ביכולת לבצע מחקרים.

יורי שטרן: יש פה אפליה חד-משמעית ברוטאלית, אבל לפחות נתנו למדענים איזה שהוא מימוש עצמי.

יגאל גידרון: אתה בטוח במספר 4.3% בשנה?

יורי שטרן: זה ההסכם שהאוצר חתם עליו.

יגאל גידרון: לשנה?

יגאל גידרון: פרוס?

יגאל גידרון: כמה שנים?

יגאל גידרון: מהו הרכיב הפנסיוני?

יגאל גידרון: אני פשוט לא בטוח במספר שאתה אומר.

יורי שטרן: בלי מספרים.

יורי שטרן: מה שנתן שר האוצר למרצים באוניברסיטאות, בהסכם, הוא חייב לתת באותה רמה לקמ"ע.

יורי שטרן: זאת אומרת, כבר מתחייבת פה תוספת לתקציב.

יורי שטרן: אי-אפשר להימנע מזה.

יורי שטרן: לא רק שלא נותנים את התוספת אלא מורידים 10%, ואז או שאתה זורק את האנשים שכבר בתוכנית, או שאתה פוגע בבסיס היותר רחב שהוא תוכנית גלעדי, ששם כל משרה של קמ"ע מתורגמת לשלוש משרות בתוכנית גלעדי.

יורי שטרן: בכך הורסים את הפירמידה מהיסוד, מהמקום שממנו אנשים מתקדמים הלאה.

יורי שטרן: זו גם הפרה של ההסכם, כי ההסכם היה שבונים את המערכת הזאת והיא מובטחת.

יורי שטרן: כל ראשי הממשלות התחייבו שהמערכת הזאת לא תקוצץ, וזה היה הבסיס של כל הפעילות הזאת.

יורי שטרן: שוב אני מזכיר שחייבים להוסיף עוד כסף בגלל ההסכם של האוצר עם המרצים, שעלותו, כמובן, היא פי כמה מכל חסכון שעכשיו מחפשים בתוכנית קמ"ע.

פרופ' משה בילינסקי: קודם-כל תודה לוועדת העלייה והקליטה שנענתה לבקשתנו והזדרזה לקיים את הישיבה הזאת.

צבי הנדל: עוד לא עשינו כלום.

פרופ' משה בילינסקי: קמ"ע והאנשים בקמ"ע נמצאים במשבר קריטי.

פרופ' משה בילינסקי: סגן השר יורי שטרן אמר שזו קטסטרופה, וכך אנחנו מבינים את זה, במלים פשוטות.

פרופ' משה בילינסקי: דבר נוסף, אמרנו וכולם מבינים שזה חיסול טוטאלי לא רק של תוכנית קמ"ע אלא של כל תוכניות הקליטה במדע.

פרופ' משה בילינסקי: כי אם אין כסף, ברור לכולם שאי-אפשר להיכנס לתוכנית קמ"ע.

פרופ' משה בילינסקי: אחרי קיצוץ של 50 משרות אין שם מקומות.

פרופ' משה בילינסקי: זאת אומרת, הדלת לקמ"ע סגורה.

פרופ' משה בילינסקי: הדלת מתוכנית שפירא לתוכנית גלעדי גם כן סגורה, אין אפשרות להיכנס אליה.

פרופ' משה בילינסקי: יש עוד דבר.

פרופ' משה בילינסקי: אם כל התוכניות סגורות עכשיו, המדענים ברוסיה ובארצות אחרות מבינים שאין פה מקום.

פרופ' משה בילינסקי: הממשלה אומרת: בסדר, גמרנו, לא רוצים עוד אנשים.

פרופ' משה בילינסקי: זו מכה גדולה מאד.

פרופ' משה בילינסקי: לפני שבע – שמונה שנים היינו בוועדת העלייה והקליטה, דיברנו על תוכנית גלעדי וכולם היו בעד התוכנית.

פרופ' משה בילינסקי: אחר-כך היו כמה ישיבות בענין תוכנית קמ"ע שהיא תוכנית לא פוליטית וכל חברי הכנסת מכל המפלגות תמכו בה.

פרופ' משה בילינסקי: בתקופת הבחירות ואחריהן הממשלות הבטיחו שיתמכו בתוכנית קמ"ע, שזו תוכנית חשובה מאד וצריך להמשיך בה.

פרופ' משה בילינסקי: חברי-כנסת, פרופסורים באוניברסיטאות ואחרים הבינו שתוכנית קמ"ע חשובה מאד.

פרופ' משה בילינסקי: מממשלת ברק היתה התחייבות רצינית מאד.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: אני רוצה לשמוע נציג מכל אוניברסיטה, ונתחיל מאוניברסיטת בן-גוריון.

צבי הנדל: פרופ' ולדימיר סוקולובסקי, בבקשה.

פרופ' ולדימיר סוקולובסקי: אני רוצה להגיד שתוכניות קמ"ע, שפירא וגלעדי הן תוכניות ייחודיות שאין כמותן בעולם.

פרופ' ולדימיר סוקולובסקי: כל המדענים בעולם רואים איך התוכניות האלה עובדות.

פרופ' ולדימיר סוקולובסקי: ברוסיה יש טכנולוגיות מתקדמות ביותר.

פרופ' ולדימיר סוקולובסקי: הרבה מאד יהודים עובדים עכשיו מחוץ לרוסיה – באמריקה, אנגליה, גרמניה, בכל המדינות – ולא בישראל, ואם אנחנו נפגע כעת בתוכניות שפירא, גלעדי וקמ"ע, אנשים ברמה שלהם לא ירצו לעלות לישראל ויבואו לכאן אנשים בעלי השכלה נמוכה יותר.

צבי הנדל: אתה אומר שיש בעולם תחרות על המדענים שעוזבים את רוסיה וזה יפגע בתחרות.

צבי הנדל: אנחנו מודעים לעובדה שחלק מהם עוזב לגרמניה ולארצות-הברית.

פרופ' ולדימיר סוקולובסקי: כן.

פרופ' ולדימיר סוקולובסקי: דבר שני, אמרו שלכל הנושא של קליטת עלייה הוקצה סכום של שני מיליארד שקל, ועכשיו מורידים רק 40 מיליון שקל, כש-10 מיליון מתוכם הם מתוכנית קמ"ע.

פרופ' ולדימיר סוקולובסקי: למה?

מרינה סולודקין: זה פוליטי.

מרינה סולודקין: זה ניסיון שלישי של האוצר לקצץ בתוכנית קמ"ע.

פרופ' ולדימיר סוקולובסקי: אז אני שואל את הפוליטיקאים – למה זה כך?

יגאל גידרון: על הקיצוץ החליטה ממשלת ישראל, לא?

יורי שטרן: כן, אבל לא על הסעיפים.

יורי שטרן: אם אתם ניגשים לקיצוץ בתקציבי המשרדים בראייה כלכלית, הייתם צריכים לנסות לקצץ בסעיפים אחרים ולא בסעיפים שקשורים לתעסוקה, אבל אתם עושים ההיפך.

יגאל גידרון: בהנחה שאני מקבל את מה שאתה אומר, הרי היה צריך להיות שיתוף-פעולה של המשרד ואנחנו חוזרים שוב להתחלה.

צבי הנדל: אנחנו נגיע לזה בסופו של דבר.

צבי הנדל: אני לא כל-כך מסכים עם זה.

צבי הנדל: אם לא הייתי מודע איך מנהלים דיונים על תקציב, זה נשמע מאד טוב מה שאתה אומר, יגאל גידרון.

צבי הנדל: אבל מאחר שאיש הכספים של המשרד לא נמצא פה ומר אינגבר לא אשם שהוא נשלח לישיבה הזאת, זה לא עובד כך.

צבי הנדל: זאת אומרת, בהורדת ידיים מאיפה מורידים המשרד מאד חלש.

יגאל גידרון: אני חייב לציין שאיש הכספים של משרד הקליטה עושה עבודה מצוינת.

צבי הנדל: פרופ' אליעזר גלעדי, בבקשה.

פרופ' אליעזר גלעדי: רציתי להעיר את אותם דברים שנאמרו אבל מנקודת ראות של האוניברסיטאות.

פרופ' אליעזר גלעדי: נאמר פה בצדק שאם אנחנו מגיעים למצב של פיטורי אנשים, זה סוף התוכנית, ואפילו קיצוץ רציני.

פרופ' אליעזר גלעדי: אני רוצה להבהיר שהתוכנית הזאת עמדה על שתי רגליים.

פרופ' אליעזר גלעדי: מצד אחד היה צריך לשכנע את הממשלה למצוא לה תקציבים.

פרופ' אליעזר גלעדי: כשעברנו את המחסום הזה היה צריך לשכנע את האוניברסיטאות לקבל אנשים, ותאמינו לי שזה היה לא קל.

פרופ' אליעזר גלעדי: היה מאבק גדול.

פרופ' אליעזר גלעדי: אני לא רוצה להתייחס מה היו הכוונות של כל אחת מהאוניברסיטאות, אלא למה שנאמר לנו.

פרופ' אליעזר גלעדי: יש לי דעות על הכוונות של האנשים, על הסיבות.

פרופ' אליעזר גלעדי: אני טענתי כלפי כולם שלא יהיה מצב כזה לאחר שכל הממשלות קיבלו החלטות ותמכו בתוכנית קמ"ע.

פרופ' אליעזר גלעדי: ארבע ממשלות תמכו בתוכנית, שתיים מהצד הזה ושתיים מהצד הזה, ולשמחתי הגדולה כולן הסכימו בענין הזה.

מרינה סולודקין: תמיד אחרי לחץ גדול.

פרופ' אליעזר גלעדי: כן, את צודקת.

פרופ' אליעזר גלעדי: ראית משהו שלא מושג בלחץ?

פרופ' אליעזר גלעדי: תסתכלו מי נמצא פה.

פרופ' אליעזר גלעדי: חוץ מאוניברסיטת תל-אביב אין פה אף נציג של אוניברסיטה.

פרופ' אליעזר גלעדי: פרופ' סוקולובסקי, שדיבר לפניי, הוא אחד המדענים, אבל לא נציג האוניברסיטה.

פרופ' אברהם קורול: אני נציג של אוניברסיטת חיפה, גם מקרב העולים וגם - - -

צבי הנדל: וגם זה שלא הגיע התקשר אליי.

פרופ' אליעזר גלעדי: בסדר.

פרופ' אליעזר גלעדי: אבל אוניברסיטת תל-אביב מיוצגת חזק מאד, בגלל המסורת של פרופ' נאמן, ובגלל זה ששתי התוכניות האלה נולדו באוניברסיטת תל-אביב.

פרופ' אליעזר גלעדי: אבל האוניברסיטאות לא מיוצגות, הנושא הזה לא בנפשן כרגע, הן לא נאבקות עליו.

פרופ' אליעזר גלעדי: גם אלה שכבר נמצאים בפנים, בהנחה שהם יישארו, אבדה תקווה.

פרופ' אליעזר גלעדי: אתה לוקח בן-אדם בן חמישים פלוס ואומר: רגע, יש לך עוד שלוש שנים, אולי בעוד שלוש שנים אתה בחוץ.

פרופ' אליעזר גלעדי: אדם כזה לא עובד טוב.

פרופ' אליעזר גלעדי: כל מי שמנהל אנשים יודע שצריך לתת להם ענין בעבודה ותקווה, לא שבאופן שרירותי יסלקו אותך.

פרופ' אליעזר גלעדי: אני יודע שכל מדינת ישראל עוסקת בקיצוץ.

פרופ' אליעזר גלעדי: הסיבות ברורות ואני לא חולק עליהן.

פרופ' אליעזר גלעדי: השאלה היא אם יש קיצוצים, איך אתה יכול לעשות קיצוץ מינימלי עם נזק מכסימלי, או קיצוץ מכסימלי עם מזעור הנזק.

פרופ' אליעזר גלעדי: אני חושב שבמקרה הזה מדובר על סכום של שמונה מיליון שקל, שהוא סכום לא גדול במסגרת התקציב של המשרד, שלא לדבר על תקציב המדינה.

וילמה מאור: תוסיף עוד שמונה מיליון שקל של קרן שפירא.

פרופ' אליעזר גלעדי: בסדר, אני יודע.

פרופ' אליעזר גלעדי: גם שמונה מיליון מתוך 400 מיליון הנזק הוא עצום.

יגאל גידרון: היה מצוין לפצל את התקנות התקציביות.

יגאל גידרון: אני חייב להסכים אתך.

צבי הנדל: בתקציב נוסף, לא באותו תקציב.

יגאל גידרון: אני קצת "סקפטי" בזה, אבל לפצל כדי שנדע אני חושב שזה רעיון מצוין.

צבי הנדל: אני העברתי מכתב גם לראש הממשלה וגם לאוצר, שחתומות עליו ארבע סיעות: העבודה, ש"ס, האיחוד הלאומי – ישראל ביתנו, ישראל בעלייה, על ארבעה סעיפים שנוגעים לקליטת עלייה.

צבי הנדל: אחד הסעיפים הוא קמ"ע, עם התחייבות של ארבע הסיעות שבענין הזה הן יתעקשו עד הסוף, כי זה לא כסף גדול, אבל מאד משמעותי גם להליך ההתפתחות הכלכלית, תעסוקה וכו'.

יגאל גידרון: אתה מבין שלא אני קובע את המהלך הזה.

יגאל גידרון: אני לא במשחק הפוליטי.

צבי הנדל: אבל כשאתה בא לממונה עליך, בסוף זה מגיע לאוהד מראני שמנהל את המשא-ומתן, אז יש לו פתק בצד שבענין הזה כדאי לו לוותר.

סופה לנדבר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מוזמנים נכבדים, אנחנו עכשיו בפתח השנה האזרחית החדשה, ואם הייתי מרימה כעת כוסית הייתי אומרת שאני לא רוצה שבשנה הבאה שוב ניפגש עם המדענים, עם כל ההערכה שלי אליהם, כאן בוועדה שלך.

סופה לנדבר: העיר אשדוד מאפיינת את מצבם של העולים החדשים במדינה.

סופה לנדבר: באשדוד יש היום 9,000 מובטלים, שלמעלה משליש מהם עולים חדשים.

סופה לנדבר: רק 200 איש נשלחו לעבודה.

סופה לנדבר: שאלתי את מנהל לשכת העבודה: לאלו עבודות שלחת אותם?

סופה לנדבר: והוא השיב: ניקיון בבני-ברק, בתל-אביב ובפתח-תקווה.

סופה לנדבר: שאלתי אותו: מה אתה עושה עם אנשים בעלי תואר שני ושלישי?

סופה לנדבר: והוא השיב: אני שולח אותם לעבודות האלו, כי הם בסדר-עדיפות ראשון אצלי.

סופה לנדבר: זאת אומרת, ממה שאנחנו התחלנו בעשור הזה, עם זה אנחנו מסיימים.

סופה לנדבר: אני חושבת שהאנשים האלה צריכים לעבוד במקום ראוי להם.

סופה לנדבר: בשביל זה הם למדו.

סופה לנדבר: אני חושבת שזאת בושה למשוך אותם לירושלים כדי להיכנס למאבק וצריך לשים לדבר הזה סוף.

סופה לנדבר: זאת דרישתי ואני חושבת שחבריי יצטרפו אליה.

סופה לנדבר: אני לא חושבת שבגלל אי-הידברות בין שני משרדים הקורבן צריך להיות מדען של מדינת ישראל, עולה חדש שהגיע בעשור הזה.

ד"ר גרגורי ברשטיין: אני רוצה להוסיף על הדברים שאמר פרופ' גלעדי בענין היחס של האוניברסיטה.

ד"ר גרגורי ברשטיין: הפגיעה הזאת היא לא פגיעה בתוכנית קמ"ע אלא בכל התוכניות של קליטה במדע – גם שפירא, גם גלעדי וגם קמ"ע, וגם ביחס בין האוניברסיטה לבין התוכניות האלה.

ד"ר גרגורי ברשטיין: אנחנו רואים את זה גם באוניברסיטה העברית בירושלים, שגם בימים השקטים כשלא היו הסערות האלה, היו בעיות פנימיות, ואני בטוח שבכל אוניברסיטה יש בעיות פנימיות משלה, כאלה או אחרות.

ד"ר גרגורי ברשטיין: אבל לכל הוויכוחים האלה התלוו הבטחה ואמונה של האוניברסיטה שהמימון מובטח.

ד"ר גרגורי ברשטיין: למרות זאת לא היתה שמחה עצומה שאנשים נקלטים בתוכנית הזאת.

ד"ר גרגורי ברשטיין: זאת אומרת, היתה תמיכה גדולה מצד פרופסורים, ומצד שני התנגדות של ההנהלה, בגלל החשש שעליו דיבר פרופ' גלעדי.

ד"ר גרגורי ברשטיין: אני בטוח שכאשר האוניברסיטה מקבלת את המכתבים האלה, והיא יודעת על הסערות האלה, היא יכולה להפסיק לא רק את תוכנית קמ"ע אלא בכלל את כל הענין הזה, כי מה היא צריכה את כל הצרות האלה?

עומרי אינגבר: לא אמרתי את זה.

עומרי אינגבר: אמרתי שעד שיהיה חוק התקציב אי-אפשר לעשות את זה.

עומרי אינגבר: הקיצוץ לא יחול על 413 המדענים שנמצאים היום בתוכנית, אבל הוא יחול על מישהו אחר.

ד"ר גרגורי ברשטיין: בסדר, אבל אותו אדם שעבר עכשיו את ההליך האקדמי ויש החלטה של הוועדה האקדמית שהוא עבר, הוא לא יכול לעבוד בלי לקבל משכורת.

מרינה סולודקין: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שאנחנו טועים אם אנחנו אומרים שהענין הוא שמונה מיליון שקל.

מרינה סולודקין: זה כסף קטן.

מרינה סולודקין: שנה אחרי שנה מאז התחלת התוכנית ב-1998 אנחנו רואים שהאוצר רוצה לפגוע בתוכנית קמ"ע.

מרינה סולודקין: כי כל התוכנית היא 100 מיליון שקל.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה הישג גדול של אוניברסיטת תל-אביב והישג שהמדענים השיגו במאבקם, וגם הכניסה שלנו, מפלגות העולים למערכת הפוליטית, וזה לא סתם שמקצצים 10% בסעיף של מדענים-עולים.

מרינה סולודקין: אנחנו צריכים להבין את זה, כי הפתרון גם הוא פוליטי.

מרינה סולודקין: צריך לומר לאוצר שהם לא יכולים לקצץ בסעיף הזה.

מרינה סולודקין: כבר נאמר שיושבים כאן נציגים רק של אוניברסיטת תל-אביב ואין נציגים של אוניברסיטאות אחרות.

מרינה סולודקין: למה?

מרינה סולודקין: לדעתי, מאחורי הרעיון של קיצוץ באוצר עומדות חלק מהאוניברסיטאות שאינן מרוצות מקליטת מדענים-עולים, כי הדלתות של חלק מהאוניברסיטאות האלה סגורות בפניהם.

פרופ' לב שמר: אדוני היושב-ראש, אני פה בעצם הדיקן לקליטה, היחיד בין כל האוניברסיטאות בארץ, כי אין תפקיד כזה בשום אוניברסיטה אחרת, ולכן אני מרגיש במידה מסוימת גאווה לייצג את האוניברסיטה שלנו שלוקחת את קליטת העלייה ברצינות.

פרופ' לב שמר: אני אמנם פחות מחצי שנה בתפקיד.

פרופ' לב שמר: קודמי בתפקיד, פרופ' דן הופרט יושב לידי, אבל הבעיה הזאת, כפי שנאמר פה, צצה מדי שנה.

פרופ' לב שמר: אני מחזיק בידי מכתב שנכתב בדיוק לפני שנה – 31.12.2000.

פרופ' לב שמר: המכתב כתוב על-ידי מר אהוד ברק, ראש הממשלה ושר הביטחון, מר אברהם שוחט, שר האוצר, ופרופ' יולי תמיר, השרה לקליטת העלייה, ויש בו התחייבות חד-משמעית של ממשלת ישראל, ולא משנה מי עומד בראשה ברגע נתון.

פרופ' לב שמר: תוכנית קמ"ע מבקשת להבטיח למדענים הנבחרים רצף העסקה, מיום קבלתם לתוכנית ועד הגיעם לגיל פרישה הנהוג במוסד המעסיק, בהתאם לתקנון האקדמי של כל מוסד, החל על המדענים בתוכנית קמ"ע".

פרופ' לב שמר: זה מכתב פורמלי של ראש ממשלת ישראל מלפני שנה.

פרופ' לב שמר: אני חושב שהוא לא משאיר שום חופש פעולה לא לאוצר ולא לממשלה הנוכחית לקצץ בתוכנית תוך פגיעה חמורה בה.

מיכאל נודלמן: כאשר מדברים על רופאים מתמחים או על מדענים עולים חדשים, לא מדובר על סכומים כל-כך גדולים.

מיכאל נודלמן: אם היינו מדברים פה היום על 200, 150, 100 מיליון שקל, הייתי מקבל את זה כי קיצוץ של 100 מיליון שקל במצבה הנוכחי של המדינה זה קיצוץ.

מיכאל נודלמן: אבל אנחנו מדברים על שמונה מיליון שקל, ובשנה קודמת דיברנו על 60 מיליון שקל.

מיכאל נודלמן: זה אומר שאנחנו מדברים על אנשים שמתחילים לעבוד והם קיבלו כסף.

מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על הצד האנושי.

מיכאל נודלמן: אני מדבר על כלכלה.

מיכאל נודלמן: נתנו כסף, זרקו כסף, ועכשיו אומרים: סיימנו את העבודה, לכו הביתה.

מיכאל נודלמן: בכל מערכת הדבר הזה לא מקובל.

מיכאל נודלמן: אני מדבר ככלכלן.

מיכאל נודלמן: זה לא כלכלי, זה לא כדאי.

מיכאל נודלמן: חסר סכום של שמונה או עשרה מיליון שקל לקליטה חברתית, ונופלות כל האגודות ששייכות לקליטה.

מיכאל נודלמן: חסר סכום של שמונה מיליון שקל למדענים-עולים.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, אני בעד דיון בהשתתפות ראש הממשלה בנושא הזה.

מיכאל נודלמן: זה לא רק המדענים.

מיכאל נודלמן: יש דברים שקשה להבין איך אפשר לנהל כך מדינה – להשקיע הרבה כסף ואחר-כך, בגלל שחסר סכום קטן, הכל מתמוטט.

מיכאל נודלמן: לכן, אנחנו צריכים לדבר עם ראש הממשלה בענין הזה.

צבי הנדל: אנחנו כתבנו לראש הממשלה מכתב ובו ציינו ארבעה נושאים, וזה אחד מהם.

מיכאל נודלמן: כך לא עושים אם חושבים על כלכלה.

מיכאל נודלמן: אני כבר לא מדבר על כך שצריך לחשוב על האנשים, על המדענים בעלי ההשכלה הגבוהה, אבל אין לי מלים.

צבי הנדל: תודה.

ד"ר יורי קולטיפין: גם לפני הקיצוץ בתוכנית קמ"ע הרגשנו שכל האוניברסיטאות מתנגדות לתוכנית הזאת.

ד"ר יורי קולטיפין: עד עכשיו לא קיבלנו כל מה שהגיע לנו.

ד"ר יורי קולטיפין: למשל, אנחנו לא מקבלים שכר-לימוד כפי שכתוב בחוזה.

ד"ר יורי קולטיפין: יש לנו אנשים שלפני כן נתנו הרצאות במתימטיקה ועכשיו לקחו מהם את כל השעות.

ד"ר יורי קולטיפין: יש התנגדות גדולה מצד האוניברסיטה.

ד"ר יורי קולטיפין: אם יהיה קיצוץ בתוכנית קמ"ע, כמה אנשים באוניברסיטת בר-אילן מייד יהיו בחוץ.

צבי הנדל: אתה אומר שגם היום יש התנגדות אצל לא מעט אנשים, ואם הביטחון של ההמשכיות יתערער, זה בכלל יתמוטט.

צבי הנדל: תודה.

ויקטור בריילובסקי: אני חושב שהתמונה ברורה מאד.

ויקטור בריילובסקי: אם אנחנו לא נעשה משהו דראסטי אנחנו נמצאים ערב קריסת כל המערכת של קליטת מדענים, שבין היוזמים לה היו גם פרופ' יובל נאמן וגם פרופ' גלעדי ועוד כמה אנשים.

ויקטור בריילובסקי: אבל באותו זמן אני חושב שבידך, אדוני היושב-ראש, יש קלפים חזקים, ועם התמיכה של כל חברי הוועדה שלנו אולי יש סיכוי לא רע לעשות שינוי בסיטואציה ולהגיע לאיזה שהוא הסכם יותר סביר.

צבי הנדל: הלוואי.

פרופ' אברהם קורול: אני פרופ' בגנטיקה באוניברסיטת חיפה, ומייצג את אוניברסיטת חיפה משני צדדים - מצד העולים, כי עברתי את כל השלבים, ומצד האוניברסיטה, שבה קיבלתי מינוי קבע.

פרופ' אברהם קורול: בכל מערכת מספיק מסובכת אחת הבעיות שהיא צריכה לפתור זו ההישרדות, והישרדות במובן די רחב.

פרופ' אברהם קורול: כשמדברים על הישרדות יש תוכניות לטווח קצר ותוכניות לטווח ארוך.

פרופ' אברהם קורול: ההתנהגות של הטווח הקצר, עם כל הכבוד למקצועיות שלהם, היא אופורטוניסטית ביותר: עכשיו, היום.

פרופ' אברהם קורול: לכן הם גורמים נזק לכל המערכת, לדעתי, ואנחנו מרגישים את זה על בשרנו, כל עם ישראל.

פרופ' יובל נאמן: גם במכון לחלל של הטכניון מדברים רוסית.

פרופ' אברהם קורול: יש כמה מקומות, אבל לא הרבה, לצערנו.

פרופ' אברהם קורול: לא סתם האמריקאים לקחו לחוגים שלהם עד שליש אנשי מקצוע רוסים.

פרופ' אברהם קורול: כדי להדגיש מה שכבר נאמר, הנזק הוא לא רק לאנשים, הוא נגרם גם לאוניברסיטאות, והנזק הוא לפעמים בלתי הפיך, כי יש הרבה תחומים שלא היו מפותחים כאן.

פרופ' אברהם קורול: עם כל הכבוד, יש כאן תחומים שבהם ארץ-ישראל היא במקום הראשון או כמעט במקום הראשון בעולם, אבל יש גם תחומים שלא היו כאן.

פרופ' אברהם קורול: אלה שבאו הקימו את התחומים האלה והם מובילים בהם, וזה נימוק לא קטן וחשוב מאד.

פרופ' אברהם קורול: יש לי יחס של כבוד לחברים במשרד האוצר, אבל שמעתי כבר לפני שנתיים משהו כזה.

פרופ' אברהם קורול: ישבה כאן גב' נטאשה, ואני שואל, אם בן-אדם לא מבין דבר, איך הוא לוקח אחריות ויוזמה להתייחס לדברים שהוא ממש לא מבין בהם?

פרופ' אברהם קורול: אל תחשבו שמדובר רק על מדענים עולים רוסים.

פרופ' אברהם קורול: במכון שלנו נקלטו שני אנשים מארצות-הברית.

פרופ' אברהם קורול: אחד היה אצלנו מארגנטינה, שנה אחת, לפני חמש שנים.

פרופ' אברהם קורול: לא מצאנו פתרון כלכלי כדי להחזיק אותו יותר והוא חיפש ומצא מקום אחר.

פרופ' אברהם קורול: אני מקווה שיבואו עוד, ואני מבקש מכם לאפשר לנו לעשות את העבודה שלנו.

פרופ' יובל נאמן: הדברים נאמרו.

פרופ' יובל נאמן: א.

פרופ' יובל נאמן: אני רוצה לומר שמבחינתי זה מרגש שחברי הכנסת שמקבלים אותי פה הם ויקטור בריילובסקי או יורי שטרן, ואחרים, ואני הוא איש החוץ, כאשר אני זוכר את הימים שכל אחד מהם הגיע ארצה.

פרופ' יובל נאמן: זאת פשוט חוויה.

פרופ' יובל נאמן: כאשר משה דיין היה שר החקלאות הוא אמר משהו לטובת האלקטרוניקה.

פרופ' יובל נאמן: כולם עלו עליו ואמרו: איך שר החקלאות מדבר על אלקטרוניקה.

פרופ' יובל נאמן: הסתבר שהחקלאות של התקופה ההיא הפכה לאלקטרוניקה.

פרופ' יובל נאמן: זה היה הדבר שישראל היתה צריכה להצמיח אחר-כך, ואנחנו לא יודעים מה יבוא הלאה מבחינה זאת.

צבי הנדל: גם בהתפלת מים אנחנו מובילים בעולם.

פרופ' יובל נאמן: כן, זה בדיוק מהתחומים האלה.

פרופ' יובל נאמן: למעשה אחר-כך יהיה מצב שימכרו לנו מים מחו"ל.

פרופ' יובל נאמן: בקלות אפשר לגמור כמה תחומים בשיטה כזאת.

פרופ' יובל נאמן: אני באמת מפציר בממשלה שתנסה למצוא דרכים.

פרופ' יובל נאמן: יש לי הרגשה לא טובה לגבי זה שאני לא אומר הנה פתרון אחר במקום זה.

פרופ' יובל נאמן: בסך-הכל אני חושב שהבינו גם היום שכל הקיצוץ הזה חשוב שהוא לא יפגע במקומות שבהם יש דווקא עבודה, כי אנחנו נלחמים נגד שני דברים.

פרופ' יובל נאמן: אנחנו נלחמים נגד בעיה כלכלית, ומצד שני היא מתבטאת בחוסר עבודה גדול מאד, באבטלה.

פרופ' יובל נאמן: אז להוסיף לאבטלה הזאת בקיצוץ, זה גרוע.

צבי הנדל: זה לא רק אבטלה, זה גם כוח מניע לפיתוח תעסוקה.

פרופ' יובל נאמן: זה דור חדש של אנשי מפתח, שכל אחד מהם הוא מפתח בפני עצמו.

צבי הנדל: תודה רבה.

צבי הנדל: כרגיל, נהניתי לשמוע אותך.

ד"ר שלמה סטברוב: אני נציג של מדענים שעובדים במסגרת תוכנית קמ"ע באוניברסיטת תל-אביב.

ד"ר שלמה סטברוב: רציתי להגיד כמה דברים.

ד"ר שלמה סטברוב: ראשית, לא הבנתי טוב את דברי מר אינגבר.

ד"ר שלמה סטברוב: על מה מבוססת תוכנית קמ"ע, על מספר תקנים או על סכום כסף?

ד"ר שלמה סטברוב: כי מאד חשוב שזה יהיה מספר של תקנים ולא סכום כסף, מפני שהעלות של כל תקן במכללה, באוניברסיטה, במכון מחקר, היא עלות שונה לגמרי.

ד"ר שלמה סטברוב: מהבחינה הזאת חשוב מאד להבין שאנחנו חייבים להגדיל את התקציב של תוכנית קמ"ע, מפני שגם אנחנו חייבים לקבל את התוספת של 4% שעומדים לקבל עכשיו חברי הסגל האקדמי, לפי כל המסמכים.

ד"ר שלמה סטברוב: זה לא ענין אם רוצים או לא רוצים.

ד"ר שלמה סטברוב: זה דבר פיננסי.

ד"ר שלמה סטברוב: היתה פגישה עם עיתונאי מדנמרק, שבא לארץ לבדוק מה קורה עם העולים חמש שנים אחרי גל העלייה הגדול.

ד"ר שלמה סטברוב: הוא פירסם מאמר על קליטת עלייה במדע, וכתב גם על קמ"ע, שהיא דוגמה עצומה ולא רגילה.

צבי הנדל: קיצוץ בקמ"ע זו לא השטות היחידה שאנחנו עושים, ובמדינה שלנו ברוך השם, בשנה – שנתיים האחרונות הצלחנו לא לדלג על אף בור אחד.

צבי הנדל: כל בור שראינו בכביש, נכנסנו בו.

צבי הנדל: וזה עוד בור.

צבי הנדל: יש בורות שבסוף מתקנים את הפנצ'ר וממשיכים הלאה, ויש בורות שגורמים ל"שאסי" להתכופף ואחר-כך זורקים את המכונית.

צבי הנדל: נכון שבפוליטיקה הצינית שאנחנו מצויים בה זה כאילו סרח עודף במאבקים האימתניים של הכלום בכלום.

צבי הנדל: זה לפחות דבר אמיתי.

יגאל גידרון: אני חושב שמה שחשוב הוא מה שיקרה ב-1 בינואר.

יגאל גידרון: כי אין תקציב, וזה מה שחשוב.

יגאל גידרון: ב.

יגאל גידרון: אני מצפה ממשרד הקליטה שברגע שיהיה תקציב, הם יאמרו מה הם סדרי העדיפויות שלהם.

יגאל גידרון: אני חושב שאלה הדברים הפרקטיים הראשונים לפני שבכלל באים בדרישות כאלה.

יגאל גידרון: אני מצפה לראות מה זה, כדי לתת פתרון ראשון לבעיה.

צבי הנדל: אנשי משרד הקליטה שעוסקים בזה ודאי יושבים על המדוכה היום.

יגאל גידרון: מעבר לזה אני לא יודע מה להגיד.

צבי הנדל: יש לי שאלה.

צבי הנדל: אם תקרא לך מנהלת אגף התקציבים באוצר ותגיד לך שיש הרבה דיבורים על תוכנית קמ"ע, מה דעתך?

צבי הנדל: מה תאמר לה?

יגאל גידרון: אני מעדיף להגיד את זה במסגרת של הממונה עליי.

יגאל גידרון: יש עוד כמה דברים שאני צריך לראות.

יגאל גידרון: אני חושב שלא יהיה נכון שאני אפרט אותם כאן.

צבי הנדל: אני מציע שלא תפרט כאן.

צבי הנדל: תבדוק כל מה שחסר לך, ואם לא תהיה משוכנע מעל כל צל של ספק, תחזור אליי.

צבי הנדל: אני ביקשתי מארבע סיעות לחתום על מכתב, בארבעה נושאים שקשורים לעלייה, שבלעדיהם אי-אפשר להעביר תקציב, שיחתמו על דרישה שהתקציב בנושאים אלה יוחזר להיקף שהיה בשנת 2001 לפחות, אולי אפילו להגדיל אותו, כמו שאמרת.

צבי הנדל: לכל סיעה יש האג'נדה שלה, ולא בטוח שהסיעות תעמודנה בהתחייבות שהן נתנו לי, עד סוף המירוץ לפני ההצבעה בשעה 12 או 1 בלילה בלשכת ראש הממשלה, כשכולם עומדים מסביב ולוחצים.

צבי הנדל: אנשי האוצר יודעים את זה.

צבי הנדל: אני ביקשתי שהחותמים על המכתב לראש הממשלה יהיו יושבי-ראש הסיעה.

צבי הנדל: בלי ארבע הסיעות שחתמו על המכתב אין תקציב.

צבי הנדל: בסוף יש לכם הרבה כוח.

צבי הנדל: אני מודה שהישיבה שמתקיימת פה היא בזכות הכוח שלכם.

צבי הנדל: אני מבקש שתפעילו את הכוח שלכם בארבע הסיעות האלה, שקמ"ע תהיה תנאי לאישור התקציב.

צבי הנדל: יש לי, כמובן, עוד נושאים, אבל אתם לא צריכים לדאוג לשאר הדברים.

צבי הנדל: אני מדבר על מפלגת העבודה שהיא בקואליציה, עם הכי הרבה חברי כנסת.

צבי הנדל: ש"ס בקואליציה, ויו"ר הסיעה חתם על המכתב.

צבי הנדל: אני לא בטוח שהם יילחמו על זה עד הסוף.

צבי הנדל: אני מציע, אם יש לכם קשר, אל תדלגו גם על ש"ס, כי הם התחייבו לי.

צבי הנדל: יש סיעת ישראל ביתנו – האיחוד הלאומי וישראל בעלייה.

צבי הנדל: אלה ארבע סיעות שנמצאות בקואליציה.

צבי הנדל: גם אם ש"ס לא יהיו בענין ושלוש הסיעות האלה יהיו עקשניות עד הדקה התשעים, אנחנו נצליח.

צבי הנדל: אלה ארבע הסיעות.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש פרופ' בלינסקי, תעזרו לי בזה.

צבי הנדל: אני מאד מודה לכם שהבאתם את הענין לידיעתנו.

צבי הנדל: אני מאד מודה שנתתם לי הזדמנות לשמוע אתכם.

צבי הנדל: אנחנו נעשה כל מאמץ שהתוכנית תישאר על כנה, ואולי עם הזמן היא גם תגדל.

צבי הנדל: תודה רבה לכם.

צבי הנדל: הישיבה נעולה.

צבי הנדל: - - - - - - - - -